ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/299/26 Справа № 703/8227/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Проценко А. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А. за участю адвоката Петренка В.М., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 грн. 60 коп.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, 04.12.2025 о 16:54:00 в м. Сміла, вул. Захисників України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер 2364, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
Скасувати постанову Смілянського міськрайонного суду від 26.02.2026, як незаконну та прийняти нову постанову, якою закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 у вказаній справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУПАП. 
Вважає, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи, не надав належної оцінки доказам, у зв`язку зчим оскаржувана постанова суду є незаконною та необгрунтованою. 
В матеріалах справи відсутні жодні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 відмовлявся від освідування.
Висновки суду, які виклалені в оскарженій постанові прямо суперечать загальним приниипам Кодексу України про адміністративні правопорушення, які передбачені в статтях 1та 7 КУпАП, та забезпеченню законності при застосуванні заходів впливу за адміністративаі правопорушення.
Сам факт сумнівних вимог працівників поліції заявлених до водія ОСОБА_1 щодо уявного на їх розуміння перебування останнього в стані сп`яніння, не може бути визнано доказами, доведеним як достовірний факт, а тим більше покладено в основу притягнення особи до відповідальності. 

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, 04.12.2025 о 16:54:00 в м. Сміла, вул. Захисників України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер 2364, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР 1 №531651 від 04.12.2025 року, де зазначено, що 04.12.2025 о 16:54:00 в м. Сміла, вул. Захисників України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру номер 2364, чим порушив п. 2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.1);
- даними картки обліку адміністративного правопорушення від 04.12.2025 року, де зазначено, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.(а.с.2);
- рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 05.12.2025 року, де зазначено, що 04.12.2025 року о 17:12 за адресою: м. Сміла, вул. Захисників України, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився.(а.с.3);
- даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , де зазначено, що останній мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода. Проходження освідування за допомогою приладу «Драгер» не виявилось можливим. Оскільки останній неодноразово не зміг пройти дане освідування.(а.с.4);
- даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «ЧОПНД» від 04.12.2025 року, оскільки останній мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, нестійка хода. Від проходження освідування відмовився.(а.с.3);
- даними письмових пояснень ОСОБА_1 , від 04.12.2025 року, де зазначено, що 04.12.2025 року, близько 17:00 години, керував транспортним засобом марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , в м. Сміла по вул.. Захисників України, та був зупинений працівниками поліції. Під час спілкування у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, млява мова, хитка хода. Поліцейські запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або в медичному закладі. В свою чергу він на місці зупинки освідування пройти неодноразово не зміг, в медичний центр їхати відмовився. Про наслідки відмови був попереджений, права роз`яснено.(а.с.6); 
- даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.10).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, відмови від проходження освідування та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №531651 від 04.12.2025 року, даними картки обліку адміністративного правопорушення від 04.12.2025 року, рапортом поліцейського СРПП ВП №2 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області Федорова Д.К. від 05.12.2025 року, даними акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, щодо ОСОБА_1 , даними направлення на огляд водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану сп`яніння до закладу охорони здоров`я КНП «ЧОПНД» від 04.12.2025 року, даними письмових пояснень ОСОБА_1 , від 04.12.2025 року, даними відеозапису з нагрудних бодікамер патрульних поліцейських, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису відеореєстратора та нагрудних камер поліцейських вбачається, що 04.12.2025 року, близько 17:00 год., працівники поліції зупинили автомобіль марки "Санг Йонг", н.з НОМЕР_2 , в м. Сміла по вул.. Захисників України. Водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів). Поліцейські запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки або в медичному закладі. В свою чергу він на місці зупинки освідування пройти неодноразово не зміг, оскільки продував прилад некоректно, а саме: не вистачало необхідної кількості повітря для аналізу. В медичний центр їхати відмовився. Про наслідки відмови був попереджений, права гр. ОСОБА_1 роз`яснено. На водія було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам КУпАП, є необґрунтованими та оцінюються критично, оскільки наданий суду протокол містить відомості про місце вчинення правопорушення, пункт Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 . 
Доводи апелянта, про те, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 відмовлявся від освідування, є необгрутованими..
Так, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 проходив освідування на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер», проте всі його дії на думку суду апеляційної інстанції, були спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, оскільки останній не виконував інструкції поліцейських і хаотично продував прилад, який не зміг проаналізувати видихаюче повітря ОСОБА_1 , оскільки приладу його бракувало. В подальшому, після неодноразових спроб пройти освідування на місці зупинки, працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд у медичному закладі, на що останній відмовився, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.
Доводи апелянта, про те, що сам факт сумнівних вимог працівників поліції заявлених до водія ОСОБА_1 щодо уявного на їх розуміння перебування останнього в стані сп`яніння, не може бути визнано доказами, доведеним як достовірний факт, а тим більше покладено в основу притягнення особи до відповідальності, є також необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України – а саме, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 26.02.2026 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок