Справа № 758/5600/26
3/758/2608/26
Категорія 208
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2026 року суддя Подільського районного суду міста Києва Лещенко О.В., з секретарем судового засідання Косинською Ю.О., особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріалами про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, яка працює головним бухгалтером ПрАТ «НОВОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 163-1 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
28.01.2026 року о 11-30 годині при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки за адресою: м.Київ, вул. Борисоглибська, 15В, кв.8, головний бухгалтер ПрАТ «НКМЗ» порушила вимоги п. 200.1, п.200.4, п. 200 Податкового Кодексу України, в результаті чого ПрАТ «НКМЗ» відмовлено у бюджетному відшкодуванні податку на додатну вартість, на рахунок платника у банку за листопад 2025 року у розмірі 14 051 456 гривень, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 зазначила, ПрАТ «НКМЗ» оскаржена перевірка до податкової інспекції, та надано відповідь про залишення без задоволення скарги, у зв`язку із чим, готується позов до суду. Зазначила, через те, що ПрАТ «НКМЗ» знаходиться на території активних бойових дій, тому надання первинних документів, є ускладненим, також зазначила, що її вина не доведена у вчинені інкримінованого адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 убачаються ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 163-1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за відсутність податкового обліку, порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, у тому числі неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини в сфері оподаткування.
Загальні положення щодо обліку платників податків встановлено гловою 6 розділу 2 Податкового кодексу України.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 163-1 КУпАП, є:
а) відсутність податкового обліку;
б) порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України.
Зокрема, правопорушення у вигляді відсутності податкового обліку вчиняється у формі бездіяльності і полягає у нездійсненні передбачених законодавством України заходів щодо ведення податкового обліку.
А правопорушення у вигляді порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій встановленого законом порядку ведення податкового обліку, зокрема, неподання або несвоєчасне подання аудиторських висновків, подання яких передбачено законами України вчинюється у формі активних дій, які порушують встановлений законом порядок ведення податкового обліку або у формі бездіяльності шляхом неподання аудиторських висновків.
Суб`єкт адміністративного проступку - керівники та інші посадові особи підприємств, установ, організацій, зокрема, головні бухгалтери тощо.
Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.
Згідно ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, схемою місця і т.д.
Вина ОСОБА_1 , у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП, підтверджується зібраними у справі доказами:
-протоколом про адміністративне правопорушення № 322 від 28.01.2026 року;
-актом про результати документальної позапланової виїзної перевірки від 28.01.2026 року № 4875/Ж5/26-15-07-04-03-05763599, за результатами якої, встановлено порушення вимог п.п. 200.1, 200.4, 200 Податкового Кодексу України. Вказаний акт підписаний головним бухгалтером ОСОБА_1 ;
-копією наказу №78-к від 01.09.2025 року про призначення ОСОБА_1 головним бухгалтером заводу.
Вказані докази суддею приймаються до уваги, оскільки вони не викликають сумнівів чи протиріч, підтверджують обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи.
Разом з цим, як повідомила ОСОБА_1 , ПрАТ «НКМЗ» подано скаргу до Державної податкової служби України та надала копію відповідної скарги. Як встановлено судом, у наведеній скарзі від 06.03.2026 року остання просить скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.02.2026 року № 00142460704 та визнати право на бюджетне відшкодування ПДВ в декларації за листопад 2025 року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що вказану скаргу залишено без задоволення та підприємство готує позов до суду.
Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи. 
Водночас, ОСОБА_1 , на підтвердження своїх пояснень не надала жодних підтверджень, щодо оскарження рішення Податкової інспекції за результатом перевірки . 
Відповідно до положень п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 11 від 17.10.2014 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» у випадку відкладення розгляду справи про адміністративні правопорушення за клопотанням учасників судового розгляду строк накладення адміністративного стягнення, передбачений статтею 38 КУпАП, обчислюється починаючи з дня вчинення адміністративного правопорушення, а при триваючому правопорушенні - починаючи з дня його виявлення. Можливість зупинення цього строку у зв`язку з перенесенням розгляду справи не передбачено, крім випадку, визначеного частиною четвертою статті 277 КУпАП.
Як вбачається з положень п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Враховуючи строки розгляду справи у суді та строки накладення адміністративного стягнення, суд не вбачає обґрунтованих підстав для відкладення розгляду даної справи.
Отже, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, враховуючи той факт, що з пояснень головного бухгалтера ОСОБА_1 скарга до Податкової служби залишена без задоволення, акт перевірки, який став підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення не скасований, суд дійшов висновку, що з матеріалів справи слідує, що вони містять переконливі та беззаперечні докази, наявності складу адміністративного правопорушення в діях головного бухгалтера ОСОБА_1 .
Підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП, у справі не встановлено. Терміни накладення адміністративного стягнення не збігли.
Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого порушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не встановлені, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП.
Керуючись ст. ст.23, 33, 40-1,163-1 КУпАП,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 163-1 КУпАП.
Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 170 (сто сімдесят) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в дохід держави, судовий збір в розмірі 665 (шістсот п`ять) грн. 60 (шістдесят) коп.
Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або без задоволення.
Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі не сплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу. витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Києва.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.
Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Суддя:        О.В. Лещенко