ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" травня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/765/26	

Господарський суд Одеської області у складі:
судді В.С. Петрова
при секретарі судового засідання Я.С. Кондратюк

за участю представників:
від позивача – Джига В.І.,
від відповідача – Лозинська І.К., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” про стягнення пені у розмірі 160390,48 грн., - 

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради звернулася до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” про стягнення пені у розмірі 160390,48 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради відповідно до Статуту створена шляхом перетворення Комунального підприємства “Одесреклама” Одеської міської ради відповідно до чинного законодавства України та з 11.05.2018 є правонаступником прав та обов`язків КП “Одесреклама”. 
Разом з тим позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” є розповсюджувачем зовнішньої реклами, з яким КП “Одесреклама” уклало договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011, який є типовим договором (додаток 3 до рішення Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22 квітня 2008 р. № 434 у редакції рішення ВК ОМР 24.03.2011 № 120), зміст якого визначено та затверджено Виконавчим комітетом Одеської міської ради.
Так, позивач вказує, що відповідно до розділу 2 договору установа надає користувачу право за плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади міста Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ та/або організацій Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам. Місця для розташування рекламних засобів та розрахунок плати за їх використання визначаються у відповідних додатках до цього договору. Користувач використовує надані йому місця виключно за цільовим призначенням з дня укладання сторонами цього договору та відповідного додатку до нього, сплачує вартість користування цими місцями в порядку та на умовах, визначених цим договором.
При цьому, як вказує позивач, згідно з п.п. 4.2.4 договору користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за цим договором.
Між тим позивач вказує, що відповідно до п. п. 5.1 та 5.2 договору плата за цим договором визначається на підставі п. 14.6 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Одесі в новій редакції (в редакції додаткової угоди від 01.09.2019 року), користувач вносить плату за цим договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів до бюджету міста Одеси на відповідний рахунок, відкритий в органах Державної казначейської служби України, зазначений в договорі.
При цьому позивач зауважує, що в подальшому до договору сторони вносили зміни, які оформлені додатками та додатковими угодами.
Так, за ствердженням позивача, заборгованість ТОВ “Мега Боард” по пені становить 160390,48 грн., з яких: за період з 01.06.2017 по 31.12.2019 - 20189,48 грн.; за період з 01.05.2024 по 28.05.2025 - 140201,00 грн.
Водночас позивач додає, що відповідач у неповному обсязі та із порушенням строків оплати. визначених договором, несвоєчасно сплачував плату за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів, внаслідок чого у ТОВ “Мега Боард” перед КУ “Одесреклама”, як уповноваженою особою власника місць розміщення рекламних засобів комунальної власності територіальної громади м. Одеси, а в кінцевому рахунку перед бюджетом міста Одеси, виник борг, що і стало підставою для звернення КУ “Одесреклама” до суду з відповідним позовом.
Так, позивач зазначає, що у травні 2024 КУ “Одесреклама” звернулася з позовом до ТОВ “Мега Боард”, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2279619,77 грн., яка складалась із: основного боргу у сумі - 1320000,03 грн. за період з 01.02.2022 по 30.04.2024; пені у розмірі 959619,74 грн. за період з 01.04.2020 по 30.04.2024.
У подальшому, за ствердженнями позивача, ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 провадження у справі № 916/2387/24 за позовом Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” в частині вимог про стягнення 1245916,40 грн. основного боргу було закрито у зв`язку оплатою ТОВ “Мега Боард” боргу під час розгляду справи та повернуто з Державного бюджету України через Головне управління Державноїказначейської служби України в Одеській області на користь Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради судовий збір у сумі 14951,00 грн.
Так, рішенням Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 у справі № 916/2387/24 позов задоволено частково, а саме: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” на користь Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради пеню у розмірі 95961,97 грн.; витрати по сплаті судового збору у сумі 11515,43 грн., в іншій частині позову відмовлено.
Позивач додатково зазначає, що судове рішення мотивоване доведеністю позивачем факту неналежного виконання ТОВ “Мега Боард” прийнятих на себе зобов`язань за договором №11 рд від 03.08.2011, що зумовлює правомірність заявлених вимог про стягнення з відповідача основної заборгованості та штрафних санкцій, при цьому суд першої інстанції врахував наявність підстав для зменшення заявленої до стягнення суми пені.
Між тим позивач додає, що 24.02.2025 Південно-західним апеляційним господарським судом винесено постанову за результатом розгляду апеляційної скарги КУ “Одесреклама”, апеляційну скаргу Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 04.12.2024 у справі № 916/2387/24 – без змін. 
Наразі, позивач наголошує, що рішення набрало законної сили, кошти стягнуті згідно з рішенням суду у справі № 916/2387/24 були сплачені ТОВ “Мега Боард”.
Так, позивач посилається на ст. 549 Цивільного кодексу України та вказує, що згідно з п. 6.2 договору у випадку прострочення платежів, передбачених п.п. 5.1, 5.2 цього договору, користувач сплачує на користь підприємства пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної ставки Національного банку України. За умовами п. 6.4 договору нарахування штрафних санкцій та пені не припиняється через шість місяців з дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано.
Між тим позивач наголошує, що КУ “Одесреклама” направляла на адресу ТОВ “Сіті-РТМ” претензії від 23.04.2025 № 255/01-27 та від 08.08.2025 № 566/01-27. При цьому ТОВ “Мега Боард” надало відповідь на претензію 08.08.2025 № 566/01-27, з огляду на що позивачем вжито заходів досудового врегулювання спору, які не мали результату.
Наразі, посилаючись на судову практику в господарському судочинстві щодо строків звернення до суду у період дії карантину в Україні та воєнного стану, та п. п. 6.5 договору, позивач зауважує, що ним не пропущено строк позовної давності за заявленими позовними вимогами.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.03.2026 р. вказану позовну заяву Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/765/26 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, при цьому судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.04.2026 р. об 11:00 год.
23.03.2026 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 10057/26), в якому відповідач просить суд позовні вимоги КУ “Одесреклама” ОМР до ТОВ “Мега Боард” про стягнення 160390,48 грн. пені за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів задовольнити частково; стягнути з ТОВ “Мега Боард” на користь КУ “Одесреклама” ОМР 15558,00 грн. пені за неналежне виконання умов договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів; у решті позовних вимог відмовити. 
Так, відповідач зазначає, що, ознайомившись із розрахунком пені, який позивачем додано до позову, звертає увагу на помилки, які цей розрахунок містить. Так, зокрема, на кожну дату оплати основної заборгованості позивач продовжує нараховувати пеню без вирахування сплаченої суми. Таким чином, нарахування пені за день, коли відповідач частково виконав свої зобов`язання, без вирахування цієї суми, є неправомірним, оскільки пеня може нараховуватися виключно за повний день порушення терміну виконання основного зобов`язання. При цьому відповідач додає, що позивач здійснює нарахування пені на дату фактичного виконання основного зобов`язання без врахування фактично сплаченої суми. Тобто, за ствердженням відповідача, позивачем не враховано, що пеня може нараховуватися лише за повний день прострочення, а в день часткового виконання може нараховуватися лише на невиконану частину.
Також відповідач вказує, що спір тісно пов`язаний з підприємницькою діяльністю у сфері рекламних послуг – зовнішньою рекламою. Тобто підприємницькою діяльністю, яка жодним чином, не пов`язана з продажем товарів або наданням послуг першої необхідності, а це в свою чергу впливає на те, що такий бізнес не є критично важливим для існування суспільства у період криз та потрясінь. З початку введення в Україні карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на початку 2020 року, попит на ринку зовнішньої реклами зменшився більш як на 50%. Не відновившись від дії карантинних обмежень, попит знову почав різко знижуватися з початком повномасштабного вторгнення та оголошення військового стану в Україні. Зазначені фактори призвели до зменшення надходжень від рекламної діяльності до рівня критичності існування бізнесу, як такого.
За твердженнями відповідача, позовна заява, за якою порушено провадження у справі № 916/765/26, не містить вимог стосовно стягнення суми заборгованості основного зобов`язання чи стягнення збитків, вимогою є виключно стягнення пені. Тобто, у позивача відсутні підстави до звернення до суду з вимогами про стягнення суми заборгованості з основного зобов`язання та завданих такими порушення умов договору збитків, бо будь-які збитки відсутні. Верховний суд України в аналізі судових спорів, пов`язаних із стягненням штрафних санкцій, зокрема, зазначає, що правова природа штрафних санкцій має компенсаційний характер, а перетворення їх у різновид каральних санкцій суперечить їх правовій природі, та порушує рівність сторін за договором. Крім того, нарахування та стягнення штрафних санкції у договірних зобов`язаннях є правом, а не обов`язком сторони у договорі. Тобто, не нараховуючи пеню за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів КУ “Одесреклама” ОМР не несе жодних збитків. Не нарахування пені відповідачу жодним чином не загрожує виконанню зобов`язань КУ “Одесреклама” ОМР перед третіми особами
Разом з цим відповідач просить суд зменшити розмір пені з урахуванням інтересів обох сторін, оскільки несвоєчасна сплата платежів за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів до жодних збитків КУ “Одесреклама” ОМР не призвела. Тобто, жодні негативні наслідки для позивача відсутні.
31.03.2026 р. від Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла відповідь на відзив (вх. № 11139/26), в якій позивач вказує наступне. Так, позивач зазначає, що у кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід насамперед визначити, які правовідносини є спірними. Щодо посилання відповідача на справу № 910/9078/18 позивач наголошує, що дана справа та справа № 916/765/26 є нерелевантними, а правідносини не є подібними для застосування у даній справі. Також позивач заперечує проти доводів відповідача, оскільки відповідно до положень п. 30.1 ст. 30 Закону України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Тобто, датою виконання відповідачем у даній справі грошового зобов`язання є дата зарахування відповідної суми коштів на рахунок стягувача згідно платіжних документів. Отже, позивач наголошує, що в даному випадку слід застосовувати період прострочення виконання грошового зобов`язання з урахуванням дати проведення банківською установою платіжної операції про перерахування коштів від відповідача на казначейський рахунок. Відповідно зарахування коштів на рахунок відкритий в Державній казначейській службі України відбувається на наступний день після оплати користувачами.
Так, позивач наголошує, що з урахуванням вищевикладеного відповідачем виконано свої зобов`язання за договором у повному обсязі лише з моменту зарахування остаточної суми заборгованості на рахунок вказаний у договорі.
Щодо зменшення розміру пені позивач наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Скрутне фінансове становище відповідача, збитковість господарської діяльності є результатом господарської діяльності відповідача як самостійного суб`єкта господарювання, а тому вказані обставини не є безумовними самостійними та достатніми підставами для зменшення розміру пені.
Також відповідач посилається на постанову Верховного Суду від 31.03.2020 у справі № 910/8698/19, в якій зазначено, що на іншого учасника справи (позивача) не покладається обов`язок з доведення (доказування) спричинення йому матеріальної або іншої шкоди внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань. Тобто, при стягненні неустойки, шкода кредитору, завдана порушенням зобов`язання, презюмується (її не треба доводити) і компенсується за рахунок неустойки. Що узгоджується з позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 10.06.2021 у справі № 910/6471/20, від 14.07.2021 у справі № 916/878/20.
Крім того, позивач наголошує, що розмір пені визначено договором та не пов`язано у залежність до співвідношення із розміром збитків. А також позивач звертає увагу, що, підписуючи договір відповідач, усвідомлював відповідальність, був обізнаний про розмір пені, строки нарахування пені та строки позовної давності. Доказів неплатоспроможності, відсутності коштів та майна відповідач не надав до суду. Несвоєчасність здійснення платежів відповідачем підтверджується виписками по рахунках та актом звіряння наданим до суду та фактично визнається відповідачем.
З урахуванням вищевикладеного, відповідачем виконано свої зобов`язання за договором у повному обсязі лише з моменту зарахування остаточної суми заборгованості на рахунок вказаний у договорі. Підстави та строк нарахування пені є обґрунтованими та здійсненими вірно у відповідності до чинного законодавства та умов договору укладеного між позивачем та відповідачем. Будь-яких інших належних доказів на спростування обставин несвоєчасної оплати або заперечень щодо вірності розрахунків пені відповідачем не надано.
03.04.2026 р. від Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшли заперечення на відповідь на відзив (вх. № 11577/26), в яких відповідач додатково зазначає, що у своїх доводах позивач посилається на нормативний акт, який втратив чинність, а саме Закон України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, який не діє з 01.08.2022 року. Крім того, зазначений нормативний акт не містить п. 30.1. ст. 30 у редакції позивача “моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі йому їх готівкою”, натомість п. 30.1 ст. 30 ЗУ “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні” має наступну редакцію: “Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі”.
Наразі відповідач зазначає, що твердження позивача про те, що КУ має рахунок, відкритий у Державній казначейській службі України і що зарахування коштів на цей рахунок відбувається на наступний день після оплати користувачами, також не варте уваги, оскільки не має жодного відношення до даного судового спору і ніяк не спростовує факту зазначеного позивачем в розрахунку пені, який є додатком до позову. В розрахунку пені зазначені дати та суми оплати (виконання основного зобов`язання за договором) і нарахування пені в ці дати та без врахування зазначених сум.
Також відповідач наголошує, що позивач аргументує неврахування сум сплаченого основного зобов`язання та продовження нарахування пені в цей день застосуванням аналогії закону, а саме нормою, закріпленою у ст. 129 Податкового кодексу України, і зазначає, що зазначена норма має наступну редакцію: “пеня нараховується за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення”.
Однак, як стверджує відповідач, не зважаючи на те, що норми податкового законодавства не можуть бути застосовані до регулювання цивільно-правових відносин, які є предметом даного спору, оскільки регулюють публічні відносини в сфері сплати загальнообов`язкових платежів основані на владному підпорядкуванні, в п.п. 129.3.1 п. 129.3 ст. 129 ПКУ встановлено норму, про те, що нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів на відповідний рахунок платника податків та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань. А ст. 129 ПКУ в редакції зазначеній позивачем не існує взагалі і є виключно вигадкою позивача.
Водночас відповідач зазначає щодо необхідності зменшення нарахованої пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за договором, оскільки КУ “Одесреклама” ОМР не є господарським товариством, створеним для отримання прибутку від підприємницької діяльності. Основною метою діяльності позивача є задоволення міських, суспільних потреб шляхом реалізації господарської компетенції органів місцевого самоврядування в галузі формування сучасного міського дизайну, у тому числі у сфері зовнішньої реклами. А тому зменшення заявленої позивачем пені жодним чином не загрожує виконанню мети створення установи. Задоволення позовних вимог у розмірі, який прийнятний для відповідача, жодним чином до погіршення фінансового стану чи до ускладнень у господарській діяльності позивача не призведе. 
Крім того, відповідач зауважує, що форма типового договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, як невід`ємна частина чинних Правил розміщення зовнішньої реклами в Одесі, затверджена рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради. Тобто можливість зміни умов договору, наприклад, в частині зміни умов нарахування штрафних санкцій, відсутня. А умови передбачені в договорі є значно суворішими в порівнянні з умовами, встановленими цивільним законодавством. 
При цьому відповідач додає, що під час дії Господарського кодексу України, не збільшений договором, термін нарахування штрафних санкцій складав шість місяців, натомість після втрати чинності ГК України відповідно до положень (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України) такий термін обмежений строком позовної давності в один рік для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).
Також відповідач зазначає, що в даному судовому спорі позивачем заявлена вимога стягнення пені за 4 роки, що в чотири рази перевищує розумно обумовлений термін передбачений законодавством. 
Крім того, відповідач наголошує, що розмір штрафних санкцій, заявлених позивачем у позові, складає 160390,48 грн., що є сумою майже ідентичною розміру основного зобов`язання, яке нараховується позивачем відповідачу за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів за один місяць. 
Між тим відповідач зазначає, що у нього відсутня будь-яка шкода та витрати, для відшкодування яких необхідно було б стягувати штрафні санкції з відповідача, Тобто, як вже зазначалось у відзиві, є виключно каральним заходом, який повністю протирічить цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін. Наявність в однієї із сторін договору практично необмеженого права до застосування штрафних санкцій є прямим порушенням принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності договірних відносин.
21.04.2026 р. від Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 13800/26), відповідно до якого позивач просить суд відкласти розгляд справи у зв`язку з хворобою та перебуванням у лікарні представника. 
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.04.2026 р. відкладено розгляд справи на 06.05.2026 р. о 10:30 год. з огляду на не нявку представників сторін.
05.05.2026 р. від Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до господарського суду через підсистему “Електронний суд” ЄСІТС надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. № 15636/26), відповідно до якої позивач просить суд забезпечити проведення судового засідання по справі № 916/765/26, що призначене на 06 травня 2026 р. о 10:30 год. та усіх подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.05.2026 р. задоволено заяву Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради про участь у судовому засіданні по справі № 916/765/26, яке призначене на 06 травня 2026 р. о 10:30 год., та в усіх наступних засіданнях суду в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС (ВКЗ). 
Так, у судовому засіданні, господарським судом протокольно оголошено перерву до 13 травня 2026 р. о 10:15 год.
Судове засідання, призначене на 13.05.2026 р. о 10:15 год., не відбулось у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у Одеському районі повітряної тривоги, про що господарським судом складено відповідну довідку.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.05.2026 р. судове засідання призначено на 20 травня 2026 р. о 10:15 год. 
Під час розгляду справи у судовому засіданні 20.05.2026 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, натомість представник відповідача наполягав на викладених запереченнях щодо розміру нарахованої позивачем пені та просив стягнути пеню у сумі 15 558,00 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.
03 серпня 2011 року між Комунальним підприємством “Одесреклама” Одеської міської ради (підприємство), правонаступником якого є Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради (підприємство), та Товариством з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” (користувач) укладено договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд, відповідно до п. 2.1 якого підприємство надає користувачу право на плату тимчасово використовувати для розташування рекламних засобів місця на територіях, будівлях, спорудах, що є комунальною власністю територіальної громади м. Одеси, або інших об`єктах, що перебувають на утриманні органів, підприємств, установ організацій Одеської міської ради та не передані у власність іншим особам.
Згідно з п. 2.2 договору від 03.08.2011 р. місця для розташування рекламних засобів та розрахунок плати за їх використання визначаються у відповідних додатках до цього договору.
У п. 2.3 договору від 03.08.2011 р. сторони погодили, що користувач використовує надані йому місця виключно за цільовим призначенням з дня укладання сторонами цього договору та відповідного додатку до нього, сплачує вартість користування цими місцями в порядку та на умовах, визначених цим договором.
За умовами п. 4.1.2 договору від 03.08.2011 р. користувач має право використовувати місця для розташування рекламних засобів з дотриманням положень цього договору та встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами.
Згідно з п. 4.2.4 договору від 03.08.2011 р. користувач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати кошти за цим договором.
Відповідно до п. 5.1 договору від 03.08.2011 р. плата за цим договором визначається на підставі тарифів та коригуючих коефіцієнтів до них, встановлених виконавчим комітетом Одеської міської ради та чинних на момент укладання цього договору.
Користувач вносить плату за цим договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок підприємства (п. 5.2 договору від 03.08.2011 р.).
Згідно з п. 6.1 договору від 03.08.2011 р. за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим договором винна сторона відшкодовує іншій стороні завдані збитки відповідно до чинного законодавства. Відшкодування збитків не звільняє винну сторону від виконання умов договору.
За умовами п. 6.2 договору від 03.08.2011 р. у випадку прострочення платежів, передбачених п.п. 5.1, 5.2 цього договору, користувач сплачує на користь підприємства пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.
При цьому п. 6.4 договору від 03.08.2011 р. встановлено, що нарахування штрафних санкцій та пені не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Позовна давність щодо стягнення плати за цим договором та пені, передбачених п.п. 5.1, 6.1 договору, встановлюється строком в 4 (чотири) роки (п. 6.4 договору від 03.08.2011 р.).
У п. 7.1 договору від 03.08.2011 р. сторони погодили, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (дія непереборної сили, що не залежить від волі сторін), що роблять неможливим виконання сторонами передбачених даним договором зобов`язань, а також пожеж, повеней, іншого стихійного лиха чи сезонних природних явищ, сторони звільняються від відповідальності за несвоєчасне, повне або часткове невиконання своїх зобов`язань на час дії зазначених обставин та приймають зобов`язання виконати свої зобов`язання після подолання перешкод у строк, який продовжується на період вказаних обставин. Обставинами непереборної сили вважаються: війна чи воєнні дії, повстання, мобілізація, блокади, ембарго, інших міжнародних санкцій, валютних обмежень, епідемії, пожежі, вибухи, дорожні та природні катастрофи, а також інші події, котрі визнані такими, компетентними державними органами (п. 7.2 договору від 03.08.2011 р.).
Відповідно до п. 7.3 договору від 03.08.2011 р. сторона, яка не в змозі виконати свої зобов`язання за договором в силу причин, зазначених п.п. 7.1 цього договору, протягом 20 (двадцяти) діб інформує іншу сторону про наявність, виникнення і припинення дії форс-мажорних обставин з обов`язковим офіційним підтвердженням, виданим Торгово-промисловою палатою України або іншим уповноваженим на це державним органом.
У випадку, якщо дія зазначених обставин триває більше 2 (двох) календарних місяців, кожна зі сторін має право на розірвання даного договору і не несе відповідальності за таке розірвання за умови, що вона сповістить про це іншу сторону не пізніше, ніж за 20 (двадцять) днів до розірвання (п. 7.4 договору від 03.08.2011 р.).
Так, в силу п. 8.1 договору від 03.08.2011 р. останній набирає чинності з моменту його укладання.
Відповідно до п. 8.3 договору від 03.08.2011 р. термін дії договору з 03.08.2011 р. по 28.06.2015 р.; продовжено з 29.06.2015 р. по 10.08.2015 р. та продовжено з 11.08.2016 р. по 29.06.2021 р.
Положеннями п. 9.2 договору від 03.08.2011 р. передбачено, що у разі виникнення між сторонами суперечок щодо виконання або тлумачення договору, вони намагатимуться вирішити їх шляхом переговорів. При недосягненні порозуміння, спір передається на розгляд до Господарського суду Одеської області.
У п. 9.4 договору від 03.08.2011 р. зазначено, що усі зміни, доповнення та додатки до цього договору мають однакову з ним юридичну силу, якщо вони підписані сторонами або їхніми уповноваженими представниками, і є невід`ємною частиною договору.
При цьому відповідно до довідки Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради (а.с. 20) на підставі п. 29 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених Постановою Кабінетів Міністрів України від 29.12.2023 р. № 2067 та р. 11 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі, затверджених у новій редакції Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 № 434, із змінами та доповненнями, термін дії договору № 11-рд від 03 серпня 2011 року продовжено з 29.06.2021 р. по 03.03.2025 р.
При цьому із матеріалів справи вбачається, що додатковою угодою № 1 від 13.08.2014 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. внесені зміни в розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” договору в частині реквізитів користувача ТОВ “Мега Боард”.
Також між Комунальною установою “Одесреклама” Одеської міської ради (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” (користувач) складено та підписано додаток № 20 від 01.01.2017 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р., в якому сторони затвердили перелік рекламних засобів, їх кількість та місця розташування, а також затвердили бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
У подальшому, між Комунальною установою “Одесреклама” Одеської міської ради (підприємство) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” (користувач) складено та підписано додаток № 21 від 01.02.2017 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р., в якому сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Крім того, додатком № 22 від 01.03.2017 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. Комунальна установа “Одесреклама” Одеської міської ради (підприємство) та Товариство з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” (користувач) дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
01 квітня 2017 року сторонами підписано додаток № 23 до договору № 11-рд від 03.08.2011 р., в якому сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Також 01 вересня 2017 року сторонами підписано додаток № 24 до договору № 11-рд від 03.08.2011 р., в якому дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Подалі - 11.05.2018 р. між сторонами укладено додаткову угоду № 2-1 до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р., пунктом 1 якої сторони погодили, що у зв`язку з припиненням Комунального підприємства “Одесареклама” Одеської міської ради шляхом перетворення у Комунальну установу “Одесареклама” Одеської міської ради, викласти преамбулу договору у наступній редакції: “Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради, що в подальшому іменується “установа” в особі директора Гаврилюка Дмитра Васильовича, який на підставі № 582 К від 03.05.2018 року, з одного богу, та ТОВ “Мега Боард”, в особі керівника Лозинської І.К, що в подальшому іменується “користувач” з іншого боку, які надалі разом іменуються “сторонами”, а окремо - “сторона”, уклали даний договір про таке”.
Пунктом 2 додаткової угоди 2-1 сторони погодили викласти розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” викласти в наступній редакції: “Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради; код ЄДРПОУ: 25830211; адреса: Україна, 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д; одержувач: УДКСУ у м. Одесі Одеської обл.; код ЄДРПОУ: 38016923; р/р 31412544799002, банк одержувача ГУДКСУ в Одеській обл. МФО 828011; тел.: (048) 715-03-93; (048) 715-02-57.
Крім того, додатком № 26 від 01.08.2018 р., додатком № 28 від 01.11.2018 р., додатком № 29 від 01.01.2019 р., додатком № 30 від 01.08.2019 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони затверджували переліки рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерські розрахунки плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Так, додатковою угодою № 3 від 01.08.2019 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони погодили п. 1 пункт 3.2.2. розділу 3 права та обов`язки установи договору виключити.
Пунктом 2 додаткової угоди № 3 сторони вирішили п. 4.1.2 розділу 4 права та обов`язки користувача викласти в наступній редакції: “4.1.2 Використовувати місяця для розташування рекламних засобів з дотриманням положень цього договору та встановленого порядку розміщення зовнішньої реклами”.
Відповідно до п. 3 сторони вирішили пункт 4.1.3 розділу 4 права та обов`язки користувача виключити.
Положенням п. 4 додаткової угоди № 3 сторони домовилися пункт 5.1 розділу 5 плата та порядок розрахунків за договором викласти в наступній редакції: “5.1 Плата за цим договором визначається на підставі пункту 14.6 правил розміщення зовнішньої реклами в місті Одесі у новій редакції”.
Згідно з п. 5 додаткової угоди № 3 сторони домовилися пункт 6.3 розділу 6 відповідальність сторін виключити.
За приписами п. 6 додаткової угоди № 3 сторони домовилися пункт 6.4 розділу 6 відповідальність сторін викласти в наступній редакції: “Нарахування пені не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано”.
Положеннями п. 7 додаткової угоди № 3 сторони домовилися пункт 8.5 розділу 8 термін дії договору викласти в наступній редакції: “8.5 Договір достроково припиняє свою дію: 
8.5.1. За взаємною згодою сторін.
8.5.2. За рішенням суду.
8.5.3. У випадку припинення однієї зі сторін без правонаступництва.
8.5.4. У випадку розірвання договору установою у односторонньому порядку у разі несплати користувачем плати за договором протягом двох або більше місяців поспіль: 
8.5.5. У випадку анулювання дозволу”.
Пунктом 8 додаткової угоди № 3 у відповідності до п.п. 2.2, 5.1 договору сторони дійшли згоди затвердити бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів у новій редакції. 
Крім того, додатком № 31 від 01.09.2019 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Так, додатковою угодою № 4 до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. від 01.11.2019 р. сторони вирішили, що п. 1 домовилися викласти реквізити комунальної установи “Одесареклама” Одеської міської ради у розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” викласти у новій редакції.
Крім того, додатковою угодою № 5 до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. від 03.01.2019 р. сторони домовилися викласти реквізити Комунальної установи “Одесареклама” Одеської міської ради у розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” викласти у наступній редакції: “Установа Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради; код ЄДРПОУ: 25830211; адреса: Україна, 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д; Отримувач: УК у м. Одесі/м. Одеса/ 24060300, код ЄДРПОУ 38016923; р/р UA 048999980314010544000015002, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження тел. (048) 797-24-69”. Інші умови договору залишаються без змін”.
Також додатком № 31-1 від 01.11.2019 р., додатком № 32 від 05.11.2019 р., додатком № 33 від 04.09.2020 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони затверджували переліки рекламних засобів, їх кількість та місця розташування, а також затверджували бухгалтерські розрахунки плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Крім того, додатком № 34 від 01.010.2020 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування.
Додатковою угодою № 6 від 01.01.2021 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони домовилися викласти реквізити Комунальної установи “Одесареклама” Одеської міської ради у розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” у наступній редакції: “Установа Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради; код ЄДРПОУ: 25830211; адреса: Україна, 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д; Отримувач: ГУК в Одеській обл./м. Одесі/ 24060300, код ЄДРПОУ 37607526; р/р UA278999980314080544000015744, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; Код класифікації доходів бюджету 24060300; Найменування коду класифікації доходів бюджету: Інші надходження тел. (048) 797-24-69”. Інші умови договору залишаються без змін”.
Також додатковою угодою № 25 від 01.01.2021 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони домовилися викласти реквізити комунальної установи “Одесареклама” Одеської міської ради у розділ 10 “Місцезнаходження та платіжні реквізити сторін” викласти в наступній редакції: “Установа: Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради; код ЄДРПОУ: 25830211; адреса: Україна, 65017, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д; Отримувач: УДКСУ у м. Одесі, Одеської обл., код ЄДРПОУ 38016923; р/р 31419544915002, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998; тел. (048) 715-03-93, тел. (048) 715-02-57 ”. Інші умови договору залишаються без змін.
01 січня 2025 року сторонами підписано додаток № 40 до договору № 11-рд від 03.08.2011 р., в якому сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
У подальшому, додатковою угодою № 7-1 від 08.07.2025 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. у зв`язку з введенням воєнного стану в України, згідно Указу президента № 64/2022 від 24.02.2022 року, у відповідності до п. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору № 11- рд від 03.08.2011 р. на період воєнного стану в Україні, згідно Указу президента № 235/2025 від 15.04.2025, з 09.07.2025 року по 06.08.2025 року. Інші умови договору залишаються без змін.
Також додатком № 41 від 01 липня 2025 р. до договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони дійшли згоди про затвердження переліку рекламних засобів, їх кількості та місць розташування, а також затверджено бухгалтерський розрахунок плати за право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів, які приймає у тимчасове користування ТОВ “Мега Боард”.
Натомість додатковою угодою № 7-2 від 06.08.2025 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони уклали додаткову угоду про наступне: відповідно до п. 1 у зв`язку з введенням воєнного стану в України, згідно Указу президента № 64/2022 від 24.02.2022 року, у відповідності до п. 3 ст. 631 ЦК України, сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору № 11- рд від 03.08.2011 р., на період воєнного стану в Україні, згідно Указу президента № 478/2025 від 14.07.2025, з 07.08.2025 року по 05.11.2025 року. Інші умови договору залишаються без змін”.
Крім того, додатковою угодою № 7-3 від 06.11.2025 р. до договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони уклали додаткову угоду, відповідно до п. 1 у зв`язку з введенням воєнного стану в України, згідно Указу президента № 64/2022 від 24.02.2022 року, у відповідності до п. 3 статті 631 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди продовжити термін дії договору № 11- рд від 03.08.2011 р., на період воєнного стану в Україні, згідно Указу президента № 793/2025 від 20.10.2025, з 06.11.2025 року по 03.02.2025 року. Інші умови договору залишаються без змін.
Так, згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. 
Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Так, укладений між сторонами по справі договір на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. є підставою для виникнення у сторін договору зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України) та згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. 
За змістом ст. 902 Цивільного кодексу України визначено, що виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, з урахуванням норм Господарського процесуального кодексу України щодо достовірності, належності та вірогідності доказів, суд вважає доведеною обставину забезпечення позивачем відповідачу можливості тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів у спірний період.
В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Так, п. 5.2 договору № 11-рд від 03.08.2011 р. сторони передбачили, що користувач вносить плату за цим договором щомісячно не пізніше 27 числа місяця, за який вноситься плата, шляхом перерахунку відповідних коштів на банківський рахунок підприємства.
Як вбачається з інформації про надходження коштів від ТОВ “Мега Боард” згідно з договором № 11-рд від 03.08.2011 року за даними Державної казначейської служби України, відповідачем – ТОВ “Мега Боард” було здійснено наступні оплати: 01.06.2017 за травень 2017 у розмірі 19080,59 грн.; 06.06.2017 за травень 2017 у сумі 20000,00 грн.; 10.07.2017 за червень 2017 – 11959,30 грн.; 11.07.2017 за червень 2017 – 20000,00 грн.; 12.07.2017 за червень 2017 – 20000,00 грн.; 09.08.2017 за липень 2017 – 48160,57 грн.; 05.09.2017 за серпень 2017 - 14923,91 грн.; 07.09.2017 за серпень 2017 - 10000,00 грн.; 08.09.2017 за серпень 2017 - 5000,00 грн.; 11.09.2017 за серпень 2017 - 10000,00 грн.; 11.09.2017 за серпень 2017 - 10000,00 грн.; 05.10.2017 за вересень 2017 - 12954,68 грн.; 09.10.2017 за вересень 2017 - 10000,00 грн.; 17.10.2017 за вересень 2017 - 30000,00 грн.; 08.11.2017 за жовтень 2017 - 10504,90 грн.; 13.11.2017 за жовтень 2017 - 10000,00 грн.; 16.11.2017 за жовтень 2017 - 10000,00 грн.; 27.11.2017 за жовтень 2017 -14000,00 грн.; 28.11.2017 за листопад 2017 - 8000,00 грн.; 28.11.2017 за листопад 2017 - 23923,04 грн.; 29.11.2017 за листопад 2017 - 20000,00 грн.; 28.12.2017 за грудень 2017 - 47983,96 грн.; 25.01.2018 за січень 2018 - 10000,00 грн.; 26.01.2018 за січень 2018 - 10000,00 грн.; 26.01.2018 за січень 2018 - 2322,06 грн.; 01.02.2018 за січень 2018 - 20000,00 грн.; 02.04.2018 за березень 2018 - 42434,57 грн.; 22.08.2018 за серпень 2018 - 34489,21 грн.; 31.10.2018 за жовтень 2018 - 48493,46 грн.; 14.11.2018 за листопад 2018 - 10000,00 грн.; 14.01.2019 за листопад 2018 - 35399,88 грн.; 16.01.2019 за грудень 2018 - 48302,53 грн.; 05.02.2019 за січень 2019 - 47520,12 грн.; 02.04.2019 за березень 2019 – 39508,70 грн.; 02.05.2019 за квітень 2019 – 35592,34 грн.; 03.06.2019 за травень 2019 – 17728,20 грн.; 04.06.2019 за травень 2019 – 20000,00 грн.; 27.06.2019 за червень 2019 – 30000,00 грн.; 05.07.2019 за червень 2019 – 14930,60 грн.; 16.08.2019 за серпень 2019 – 10000,00 грн.; 03.09.2019 за серпень 2019 – 10000,00 грн.; 06.09.2019 за серпень 2019 – 7174,00 грн.; 19.09.2019 за серпень 2019 – 15000,00 грн.; 03.10.2019 за серпень 2019 – 10000,00 грн.; 07.10.2019 за серпень 2019 – 10000,00 грн.; 08.10.2019 за серпень 2019 – 15000,00 грн.; 08.10.2019 за серпень 2019 – 10000,00 грн.; 09.10.2019 за вересень 2019 – 5664,80 грн.; 11.10.2019 за вересень 2019 – 10000,00 грн.; 16.10.2019 за вересень 2019 – 10000,00 грн.; 29.05.2024 – 15000,00 грн.; 05.06.2024 – 5000,00 грн.; 08.06.2024 – 15000,00 грн.; 10.06.2024 – 10000,00 грн.; 12.06.2024 – 5000,00 грн.; 14.06.2024 – 10000,00 грн.; 03.07.2024 – 14490,00 грн.; 05.07.2024 – 15000,00 грн.; 08.07.2024 – 15000,00 грн.; 10.07.2024 – 20000,00 грн.; 11.07.2024 – 15000,00 грн.; 15.07.2024 – 15000,00 грн.; 24.07.2024 – 8961,78 грн.; 06.08.2024 – 15000,00 грн.; 07.08.2024 – 20000,00 грн.; 09.08.2024 – 20000,00 грн.; 12.08.2024 – 15000,00 грн.; 14.08.2024 – 10000,00 грн.; 30.08.2024 – 10000,00 грн.; 04.09.2024 – 15000,00 грн.; 06.09.2024 – 20000,00 грн.; 06.09.2024 – 6463,60 грн.; 16.09.2024 – 100000,00 грн.; 18.09.2024 – 300000,00 грн.; 25.09.2024 – 200000,00 грн.; 25.09.2024 – 8806,43 грн.; 27.09.2024 – 400000,00 грн.; 30.09.2024 – 140000,00 грн.; 07.10.2024 – 10463,60 грн.; 09.10.2024 – 11000,00 грн.; 01.11.2024 – 42559,04 грн.; 01.11.2024 – 50000,00 грн.; 04.11.2024 – 23000,00 грн.; 05.11.2024 – 20000,00 грн.; 08.11.2024 – 18625,85 грн.; 11.11.2024 – 20000,00 грн.; 29.11.2024 – 50000,00 грн.; 29.11.2024 – 5412,32 грн.; 06.12.2024 – 20000,00 грн.; 09.12.2024 – 20000,00 грн.; 11.12.2024 – 20000,00 грн.; 13.12.2024 – 30000,00 грн.; 13.01.2025 – 30000,00 грн.; 07.02.2025 – 50000,00 грн.; 14.02.2025 – 10000,00 грн.; 30.04.2025 – 15000,00 грн.; 12.05.2025 – 3844,40 грн.; 12.05.2025 – 4273,20 грн.; 28.05.2025 – 10232,47 грн.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Отже, користування відповідачем місцями для розміщення рекламних засобів є підставою виникнення у відповідача зобов`язання оплатити вартість такого користування відповідно до умов договору та чинного законодавства.
Натомість, як вбачається з матеріалів справи, неналежне виконання відповідачем умов спірного договору, а саме : відповідачем не були сплачені у повному обсязі кошти за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів, внаслідок чого Комунальна установа “Одесареклама” Одеської міської ради звернулася до Господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” про стягнення про стягнення заборгованості у загальній сумі 2279619,77 грн., у т.ч. 1320000,03 грн. – основного боргу, 959619,74 грн. – пені.
Відтак, під час розгляду справи № 916/2387/24, відповідачем сплачено суму основного боргу у розмірі 1320000,03 грн., з огляду на що ухвалами суду від 09.10.2024 та від 04.12.2024 провадження у справі № 916/2387/24 за позовом Комунальної установі “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” в частині вимог про стягнення основного боргу закрито.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 р. у справі № 916/2367/24 частково задоволено позов Комунальної установи “Одесареклама” Одеської міської ради, а саме стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” пеню у розмірі 95961,97 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 11515,43 грн.; у задоволенні решти частини вимог Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” відмовлено; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” про розстрочення виконання судового рішення відмовлено.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.02.2025 р. у справі № 910/2384/24 апеляційну скаргу КУ “Одесреклама” залишено без задоволення, рішення Одеської області від 04.12.2024 р. без змін.
З огляду на викладене, рішення Господарського суду Одеської області від 09.10.2024 р. є чинним обов`язковим для виконання. 
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Преюдиціальність обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі, для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки вони вже встановлені у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. Ці правила також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі.
Преюдиціальне значення у справі надається обставинам, встановленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувались і встановлювались судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиціальні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.
Саме така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2018 у справі № 917/1345/17.
Обставини, які підлягають встановленню судом у справі це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії/події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.
Правило про преюдицію спрямовано не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив у законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду на їх дослідження та оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.
Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.
Таким чином, з огляду на приписи ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини щодо неналежного виконання основного зобов`язання за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 року та наявності підстав відповідальності ТОВ “Мега Боард” за порушення зобов`язаннями, встановлені судовим рішенням у справі № 2-5388/11, не підлягають доведенню у даній справі.
Крім того, із матеріалів справи вбачається, що КУ “Одесреклама” ОМР звернулася до ТОВ “Мега Боард” із претензією за вих. № 255/01-27 від 23.04.2025, в якій повідомила, що у зв`язку з несвоєчасною оплатою за користування місяцями, які перебувають у комунальній власності у місті, для розташування рекламних засобів, що належить ТОВ “Мега Боард”, за неналежне виконання умов договору (несвоєчасна оплата) нарахована пеня у сумі 164087,97 грн. Доказів реагування відповідачем на вказану претензію матеріали справи не містять.
У подальшому, КУ “Одесреклама” ОМР звернулася до ТОВ “Мега Боард” із претензією за вих. № 566/01-27 від 08.08.2025, в якій повідомила, що у зв`язку із несвоєчасною оплатою за користування місяцями, які перебувають у комунальній власності у місті, для розташування рекламних засобів, що належить ТОВ “Мега Боард”, за неналежне виконання умов договору (несвоєчасна оплата) за період з 01.05.2024 по 31.03.2025 нарахована пеня у сумі 140201,00 грн. Вказана претензія вручена ОСОБА_1 , що підтверджується відміткою на рекомендованому повідомленні про отримання (а.с.104).
Так, ТОВ “Мега Боард” звернулося до КУ “Одесреклама” ОМР з відповіддю на претензію від 08.08.2025 № 566/01-27, в якій товариство просило зменшити розмір пені у порядку договірного досудового врегулювання спору, встановивши суму до стягнення на рівні середнього розміру пені, встановленого судовою практикою, що складалася протягом 2024 року при розгляду Господарським судом Одеської області, Південно-західним апеляційним господарським судом, Касаційним господарським судом за позовом КУ “Одесреклама” до контрагентів про стягнення заборгованості за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів та за умови повного погашення ТОВ “Мега Боард” основної заборгованості; встановити розмір пені у порядку договірного досудового врегулювання спору у сумі 11917,00 грн., шо складає 8,5% від 140201,00 грн. 
Відтак, несвоєчасною сплатою позивачу у повному обсязі вартості користування місцями для розміщення рекламних засобів в межах спірного договору № 11-рд від 03.08.11 р. відповідач порушив прийняті на себе зобов`язання за цим договором, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.
Так, невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна оплата за користування місцями для розташування рекламних засобів) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
Ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Тобто, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він або взагалі не приступив до виконання зобов`язання, або якщо він не виконав зобов`язання в межах встановленого в договорі чи законі строку.
Враховуючи те, що відповідачем не були виконані зобов`язання перед позивачем у встановлений законом строк, відповідно відповідачем було допущено прострочення виконання своїх зобов`язань, починаючи з наступного дня після строку, визначеного п. 5.2 договору № 11-рд на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів від 03.08.2011 р. (зі змінами та доповненнями).
Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що мало місце у даному випадку (несвоєчасна сплата відповідачем вартості поставленого товару) згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання, зокрема з боку відповідача.
При цьому слід зазначити, що чинним законодавством передбачено відповідальність замовника за невиконання обов`язку щодо оплати вартості поставлених товарів. 
Ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 
Як передбачено частиною 1 ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).
Згідно з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
У п. 6.2 договору сторони погодили, що у випадку прострочення платежів, передбачених п.п. 5.1, 5.2 цього договору, користувач сплачує на користь установи пеню від суми простроченого платежу за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.
При цьому, як передбачено ч. 1 ст. 551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
За приписами ч. 1 ст. 624 Цивільного кодексу України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.
У п.п. 6.4,6.5 договору сторони передбачили, що нарахування пені не припиняється через шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано. Позовна давність щодо стягнення плати за цим договором та пені, передбачених п.п. 5.1, 6.1 договору, встановлюється строком в 4 (чотири) роки.
Тобто, сторони, при укладанні договору, збільшили термін періоду нарахування та позовної давності щодо плати та пені.
Стаття 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
Стаття 3 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань” визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань врегульовано Законом України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань”.
Отже, яким би способом не визначався в договорі розмір пені, він не може перевищувати той розмір, який установлено законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.
Враховуючи те, що відповідачем не були своєчасно виконані зобов`язання за договором на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011 р. щодо здійснення оплати користування місцями для розміщення рекламних засобів, на думку суду, позивачем правомірно нараховано відповідачу пеню. Так, дослідивши та перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у загальному розмірі 160390,48 грн., суд вважає його невірним з огляду на необґрунтоване включення в період нарахування пені дати оплати відповідної заборгованості, оскільки позивачем не враховано, що пеня може бути нарахована виключно за кожен повний день прострочення виконання зобов`язання. День фактичного виконання договору, відтак, день оплати за місця для розташування рекламних засобів, не включається до періоду розрахунку пені. 
При цьому судом відхиляються посилання позивача на Закон України “Про платіжні системи та переказ коштів в Україні”, оскільки вказаний закон втратив чинність від 01.08.2022. Крім того, судом не приймаються до уваги доводи позивача про нарахування пені за кожний календарний день прострочення грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з посиланням на ст. 129 ПКУ, оскільки таке посилання є нерелевантним, з огляду на те, що нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов`язання, що виникає на підставі договірних відносин у господарській діяльності суб`єктів господарювання, регулюється нормами Цивільного кодексу України.
Крім того, судом перевірено контррозрахунок, наданий відповідачем (а.с. 173-175), та встановлено, що відповідачем вірно розраховано період нарахування пені з огляду на неврахування дня оплати за використання місць для розміщення рекламних засобів, а також вірно визначено суму заборгованості, що існувала у відповідні періоди нарахування.
Враховуючи викладене вище, судом здійснено новий розрахунок пені з урахуванням заявленого позивачем у позовних вимогах періоду, з урахуванням необґрунтованого включення позивачем дати оплати заборгованості до періоду нарахування пені, а також з урахуванням наданого відповідачем контррозрахунку, розмір якої становить:
- на суму боргу за червень 2017 року у розмірі 19999,95 грн. за період з 01.06.2017 року по 05.06.2017 року сума пені становить 68,49 грн. (19999,95 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 5 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2017 року у розмірі 51959,23 грн. за період з 28.06.2017 року по 30.06.2017 року сума пені становить 106,77 грн. (51959.23 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2017 року у розмірі 51959,23 грн. за період з 01.07.2017 року по 09.07.2017 року сума пені становить 320,30 грн. (51959.23 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 9 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2017 року у розмірі 39999,93 грн. за період з 10.07.2017 року по 11.07.2017 року сума пені становить 54,79 грн. (39999,93 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2017 року у розмірі 19999,93 грн. за період з 11.07.2017 року по 12.07.2017 року сума пені становить 27,40 грн. (19999,93 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2017 року у розмірі 48160,48 грн. за період з 28.07.2017 року по 31.07.2017 року сума пені становить 131,95 грн. (48160,48 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2017 року у розмірі 48160,48 грн. за період з 01.08.2017 року по 08.08.2017 року сума пені становить 263,89 грн. (48160,48 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 8 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2017 року у розмірі 49923,80 грн. за період з 28.08.2017 року по 31.08.2017 року сума пені становить 136,78 грн. (49923,80 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2017 року у розмірі 49923,80 грн. за період з 01.09.2017 року по 04.09.2017 року сума пені становить 136,78 грн. (49923,80 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2017 року у розмірі 34990,89 грн. за період з 05.09.2017 року по 06.09.2017 року сума пені становить 47,93 грн. (34990,89 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2017 року у розмірі 24999,89 грн. за період з 07.09.2017 року по 07.09.2017 року сума пені становить 17,12 грн. (24999,89 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2017 року у розмірі 19999,89 грн. за період з 08.09.2017 року по 10.09.2017 року сума пені становить 41,10 грн. (19999,89 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2017 року у розмірі 52954,55 грн. за період з 28.09.2017 року по 30.09.2017 року сума пені становить 108,81 грн. (52954,55 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2017 року у розмірі 52954,55 грн. за період з 01.10.2017 року по 04.10.2017 року сума пені становить 145,08 грн. (52954,55 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2017 року у розмірі 39999,87 грн. за період з 05.10.2017 року по 08.10.2017 року сума пені становить 109,59 грн. (39999,87 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2017 року у розмірі 29999,87 грн. за період з 09.10.2017 року по 16.10.2017 року сума пені становить 164,38 грн. (29999,87 (сума боргу) x (2 x 12.5000 : 365) x 8 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2017 року у розмірі 44504,75 грн. за період з 28.10.2017 року по 31.10.2017 року сума пені становить 131,69 грн. (44504,75 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2017 року у розмірі 44504,75 грн. за період з 01.11.2017 року по 07.11.2017 року сума пені становить 230,45 грн. (44504,75 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 7 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2017 року у розмірі 33999,85 грн. за період з 08.11.2017 року по 12.11.2017 року сума пені становить 125,75 грн. (3999,85 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 5 днів (прострочення) : 100;
- на суму боргу за листопад 2017 року у розмірі 23999,85 грн. за період з 13.11.2017 року по 15.11.2017 року сума пені становить 53,26 грн. (23999,85 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2017 року у розмірі 13999,85 грн. за період з 16.11.2017 року по 26.11.2017 року сума пені становить 113,92 грн. (13999,85 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 11 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2017 року у розмірі 19999,83 грн. за період з 28.11.2017 року по 28.11.2017 року сума пені становить 14,79 грн. (19999,83 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2018 року у розмірі 19999,78 грн. за період з 28.01.2018 року по 31.01.2018 року сума пені становить 70,14 грн. (19999,78 (сума боргу) x (2 x 16.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за березень 2018 року у розмірі 42434,31 грн. за період з 28.03.2018 року по 31.03.2018 року сума пені становить 158,11 грн. (42434,31 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за квітень 2018 року у розмірі 42434,31 грн. за період з 01.04.2018 року по 01.04.2018 року сума пені становить 39,45 грн. (42434,31 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2018 року у розмірі 22820,19 грн. за період з 28.05.2018 року по 29.05.2018 року сума пені становить 42,51 грн. (22820,19 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2018 року у розмірі 17772,71 грн. за період з 28.08.2018 року по 29.08.2018 року сума пені становить 34,08 грн. (17772,71 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2018 року у розмірі 46266,12 грн. за період з 28.10.2018 року по 30.10.2018 року сума пені становить 136,90 грн. (17772,71 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2018 року у розмірі 50030,85 грн. за період з 28.11.2018 року по 30.11.2018 року сума пені становить 148,04 грн. (50030,85 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2018 року у розмірі 50030,85 грн. за період з 01.12.2018 року по 27.12.2018 року сума пені становить 1332,33 грн. (50030,85 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 27 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2018 року у розмірі 83682,39 грн. за період з 28.12.2018 року по 31.12.2018 року сума пені становить 165,07 грн. (83682,39 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2019 року у розмірі 83682,39 грн. за період з 01.01.2019 року по 13.01.2019 року сума пені становить 1072,97 грн. (83682,39 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 13 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2019 року у розмірі 48282,41 грн. за період з 14.01.2019 року по 15.01.2019 року сума пені становить 95,24 грн. (48282,41 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2019 року у розмірі 47500,08 грн. за період з 28.01.2019 року по 31.01.2019 року сума пені становить 187,40 грн. (47500,08 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за лютий 2019 року у розмірі 47500,08 грн. за період з 01.02.2019 року по 04.02.2019 року сума пені становить 187,40 грн. (47500,08 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за березень 2019 року у розмірі 39488,62 грн. за період з 28.03.2019 року по 31.03.2019 року сума пені становить 155,79 грн. (39488,62 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за квітень 2019 року у розмірі 39488,62 грн. за період з 01.04.2019 року по 01.04.2019 року сума пені становить 77,90 грн. (39488,62 (сума боргу) x (2 x 18.0000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за квітень 2019 року у розмірі 35572,24 грн. за період з 28.04.2019 року по 30.04.2019 року сума пені становить 102,33 грн. (35572,24 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2019 року у розмірі 35572,24 грн. за період з 01.05.2019 року по 01.05.2019 року сума пені становить 34,11 грн. (35572,24 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2019 року у розмірі 37708,08 грн. за період з 28.05.2019 року по 31.05.2019 року сума пені становить 144,63 грн. (37708,08 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2019 року у розмірі 37708,08 грн. за період з 01.06.2019 року по 02.06.2019 року сума пені становить 72,32 грн. (37708,08 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2019 року у розмірі 19979,88 грн. за період з 03.06.2019 року по 03.06.2019 року сума пені становить 19,16 грн. (19979,88 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2019 року у розмірі 14910,46 грн. за період з 28.06.2019 року по 30.06.2019 року сума пені становить 42,89 грн. (14910,46 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2019 року у розмірі 14910,46 грн. за період з 01.07.2019 року по 04.07.2019 року сума пені становить 57,19 грн. (14910,46 (сума боргу) x (2 x 17.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2019 року у розмірі 77153,84 грн. за період з 28.08.2019 року по 31.08.2019 року сума пені становить 287,48 грн. (77153,84 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 77153,84 грн. за період з 01.09.2019 року по 02.09.2019 року сума пені становить 143,74 грн. (77153,84 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 67153,84 грн. за період з 03.09.2019 року по 05.09.2019 року сума пені становить 187,66 грн. (67153,84 (сума боргу) x (2 x 17.0000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 59979,84 грн. за період з 06.09.2019 року по 06.09.2019 року сума пені становить 54,23 грн. (59979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 59979,84 грн. за період з 07.09.2019 року по 18.09.2019 року сума пені становить 650,74 грн. (59979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 12 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 44979,84 грн. за період з 19.09.2019 року по 27.09.2019 року сума пені становить 366,00 грн. (44979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 9 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2019 року у розмірі 120644,64 грн. за період з 28.09.2019 року по 30.09.2019 року сума пені становить 327,23 грн. (20644,64 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 120644,64 грн. за період з 01.10.2019 року по 02.10.2019 року сума пені становить 218,15 грн. (120644,64 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 110644,64 грн. за період з 03.10.2019 року по 06.10.2019 року сума пені становить 400,14 грн. (110644,64 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 100644,64 грн. за період з 07.10.2019 року по 07.10.2019 року сума пені становить 90,99 грн. (100644,64 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 75644,64 грн. за період з 08.10.2019 року по 08.10.2019 року сума пені становить 68,39 грн. (75644,64 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 69979,84 грн. за період з 09.10.2019 року по 10.10.2019 року сума пені становить 126,54 грн. (69979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 59979,84 грн. за період з 11.10.2019 року по 15.10.2019 року сума пені становить 271,14 грн. (59979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 5 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 49979,84 грн. за період з 16.10.2019 року по 24.10.2019 року сума пені становить 406,69 грн. (49979,84 (сума боргу) x (2 x 16.5000 : 365) x 9 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 49979,84 грн. за період з 25.10.2019 року по 27.10.2019 року сума пені становить 127,35 грн. (49979,84 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2019 року у розмірі 120104,24 грн. за період з 28.10.2019 року по 31.10.2019 року сума пені становить 408,03 грн. (120104,24 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2019 року у розмірі 120104,24 грн. за період з 01.11.2019 року по 27.11.2019 року сума пені становить 2754,17 грн. (120104,24 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 27 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2019 року у розмірі 200429,44 грн. за період з 28.11.2019 року по 30.11.2019 року сума пені становить 510,68 грн. (200429,44 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2019 року у розмірі 200429,44 грн. за період з 01.12.2019 року по 12.12.2019 року сума пені становить 2042,73 грн. (200429,44 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 12 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2019 року у розмірі 200429,44 грн. за період з 13.12.2019 року по 27.12.2019 року сума пені становить 2223,94 грн. (200429,44 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 15 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2019 року у розмірі 268880,47 грн. за період з 28.12.2019 року по 31.12.2019 року сума пені становить 795,59 грн. (268880,47 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2024 року у розмірі 302,93 грн. за період з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року сума пені становить 6,93 грн. (302,93 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 31 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2024 року у розмірі 1352077,07 грн. за період з 01.05.2024 року по 28.05.2024 року сума пені становить 27928,15 грн. (1352077.07 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 28 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2024 року у розмірі 1337077,07 грн. за період з 29.05.2024 року по 31.05.2024 року сума пені становить 2959,10 грн. (1337077,07 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1305270,03 грн. за період з 01.06.2024 року по 04.06.2024 року сума пені становить 3851,62 грн. (1305270,03 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1300270,03 грн. за період з 05.06.2024 року по 07.06.2024 року сума пені становить 2877,65 грн. (1300270,03 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1285271,03 грн. за період з 08.06.2024 року по 09.06.2024 року сума пені становить 1896,30 грн. (1285270,03 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1275270,03 грн. за період з 10.06.2024 року по 11.06.2024 року сума пені становить 1881,55 грн. (1275270,03 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1270270,03 грн. за період з 12.06.2024 року по 13.06.2024 року сума пені становить 1874,17 грн. (1275270,03 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1260270,03 грн. за період з 14.06.2024 року по 14.06.2024 року сума пені становить 895,27 грн. (1265270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1260270,03 грн. за період з 15.06.2024 року по 27.06.2024 року сума пені становить 11638,56 грн. (1260270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 13 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за червень 2024 року у розмірі 1319760,03 грн. за період з 28.06.2024 року по 30.06.2024 року сума пені становить 2812,60 грн. (1319760,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1319760,03грн. за період з 01.07.2024 року по 02.07.2024 року сума пені становить 1875,07 грн. (1319760,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1305270,03 грн. за період з 03.07.2024 року по 04.07.2024 року сума пені становить 1854,48 грн. (1305270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1290270,03 грн. за період з 05.07.2024 року по 07.07.2024 року сума пені становить 2749,76 грн. (1290270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1275270,03 грн. за період з 08.07.2024 року по 09.07.2024 року сума пені становить 1811,86 грн. (1275270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100;
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1240270,03 грн. за період з 10.07.2024 року по 10.07.2024 року сума пені становить 891,72 грн. (1240270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1240270,03 грн. за період з 11.07.2024 року по 14.07.2024 року сума пені становить 3524,26 грн. (1240270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1225270,03 грн. за період з 15.07.2024 року по 23.07.2024 року сума пені становить 7833,69 грн. (1225270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 9 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1216308,25 грн. за період з 24.07.2024 року по 27.07.2024 року сума пені становить 3456,18 грн. (1216308,25 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за липень 2024 року у розмірі 1280270,03 грн. за період з 28.07.2024 року по 31.07.2024 року сума пені становить 3637,93 грн. (1280270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1280270,03 грн. за період з 01.08.2024 року по 05.08.2024 року сума пені становить 4547,41 грн. (1280270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 5 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1265270,03 грн. за період з 06.08.2024 року по 06.08.2024 року сума пені становить 898,83 грн. (1265270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1245270,03 грн. за період з 07.08.2024 року по 08.08.2024 року сума пені становить 1769,24 грн. (1245270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1225270,03грн. за період з 09.08.2024 року по 11.08.2024 року сума пені становить 2611,23 грн. (1225270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1210270,03 грн. за період з 12.08.2024 року по 13.08.2024 року сума пені становить 1719,51 грн. (1210270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1200270,03 грн. за період з 14.08.2024 року по 27.08.2024 року сума пені становить 11937,11 грн. (120270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 14 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1271733,03 грн. за період з 28.08.2024 року по 29.08.2024 року сума пені становить 1806,83 грн. (1271733,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за серпень 2024 року у розмірі 1261733,03 грн. за період з 30.08.2024 року по 31.08.2024 року сума пені становить 1792,63 грн. (1261733,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 1261733,63 грн. за період з 01.09.2024 року по 03.09.2024 року сума пені становить 2688,94 грн. (1261733,63 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 1246733,63 грн. за період з 04.09.2024 року по 05.09.2024 року сума пені становить 1771,32 грн. (1246733,63 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 1220270,03 грн. за період з 06.09.2024 року по 15.09.2024 року сума пені становить 8668,58 грн. (1220270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 10 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 1120270,03 грн. за період з 16.09.2024 року по 17.09.2024 року сума пені становить 1591,64 грн. (1120270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 820270,03 грн. за період з 18.09.2024 року по 24.09.2024 року сума пені становить 4078,94 грн. (820270,03 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 7 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 611463,60 грн. за період з 25.09.2024 року по 26.09.2024 року сума пені становить 868,75 грн. (611463,60 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 211464,60 грн. за період з 27.09.2024 року по 27.09.2024 року сума пені становить 150,22 грн. (211464,60 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 297022,64 грн. за період з 28.09.2024 року по 29.09.2024 року сума пені становить 422,00 грн. (297022,64 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за вересень 2024 року у розмірі 157022,64 грн. за період з 30.09.2024 року по 30.09.2024 року сума пені становить 111,55 грн. (157022,64 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2024 року у розмірі 50559,04 грн. за період з 01.10.2024 року по 06.10.2024 року сума пені становить 215,50 грн. (50559,04 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 6 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2024 року у розмірі 40095,44 грн. за період з 07.10.2024 року по 08.10.2024 року сума пені становить 56,97 грн. (40095,44 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2024 року у розмірі 29095,44 грн. за період з 09.10.2024 року по 15.10.2024 року сума пені становить 144,68 грн. (29095,44 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 7 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2024 року у розмірі 135559,04 грн. за період з 16.10.2024 року по 27.10.2024 року сума пені становить 1155,59 грн. (135559,04 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 12 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за жовтень 2024 року у розмірі 224184,89 грн. за період з 28.10.2024 року по 31.10.2024 року сума пені становить 637,03 грн. (224184,89 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 131625,85 грн. за період з 01.11.2024 року по 03.11.2024 року сума пені становить 280,51 грн. (131625,85 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 108625,85 грн. за період з 04.11.2024 року по 04.11.2024 року сума пені становить 77,17 грн. (108625,85 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 88625,85 грн. за період з 05.11.2024 року по 07.11.2024 року сума пені становить 188,87 грн. (88625,85 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 70000,00 грн. за період з 08.11.2024 року по 10.11.2024 року сума пені становить 149,18 грн. (70000,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 50000,00 грн. за період з 11.11.2024 року по 27.11.2024 року сума пені становить 603,83 грн. (50000,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 17 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 145413,32 грн. за період з 28.11.2024 року по 28.11.2024 року сума пені становить 103,30 грн. (145413,32 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 1 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за листопад 2024 року у розмірі 90001,00 грн. за період з 29.11.2024 року по 30.11.2024 року сума пені становить 127,87 грн. (90001,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2024 року у розмірі 90001,00 грн. за період з 01.12.2024 року по 05.12.2024 року сума пені становить 319,68 грн. (90001,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 5 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2024 року у розмірі 70001,00 грн. за період з 06.12.2024 року по 08.12.2024 року сума пені становить 149,18 грн. (70001,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 3 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2024 року у розмірі 50001,00 грн. за період з 09.12.2024 року по 10.12.2024 року сума пені становить 71,04 грн. (50001,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за грудень 2024 року у розмірі 30001,00 грн. за період з 11.12.2024 року по 12.12.2024 року сума пені становить 42,62 грн. (30001,00 (сума боргу) x (2 x 13.0000 : 366) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2025 року у розмірі 1,00 грн. за період з 01.01.2025 року по 12.01.2025 року сума пені становить 0,01 грн. (1,00 (сума боргу) x (2 x 13.5000 : 365) x 12 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за січень 2025 року у розмірі 63751,16 грн. за період з 28.01.2025 року по 31.01.2025 року сума пені становить 202,61 грн. (63751,16 (сума боргу) x (2 x 14.5000 : 365) x 4 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за лютий 2025 року у розмірі 63751,16 грн. за період з 01.02.2025 року по 06.02.2025 року сума пені становить 303,91 грн. (63751,16 (сума боргу) x (2 x 14.5000 : 365) x 6 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за лютий 2025 року у розмірі 13731,16 грн. за період з 07.02.2025 року по 13.02.2025 року сума пені становить 76,37 грн. (13731,16 (сума боргу) x (2 x 14.5000 : 365) x 7 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за лютий 2025 року у розмірі 3751,16 грн. за період з 14.02.2025 року по 24.02.2025 року сума пені становить 32,78 грн. (3751,16 (сума боргу) x (2 x 14.5000 : 365) x 11 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за квітень 2025 року у розмірі 23117,60 грн. за період з 28.04.2025 року по 29.04.2025 року сума пені становить 29,80 грн. (23117,60 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 2 днів (прострочення) : 100);
- на суму боргу за травень 2025 року у розмірі 8117,60 грн. за період з 01.05.2025 року по 11.05.2025 року сума пені становить 75,84 грн. (8117,60 (сума боргу) x (2 x 15.5000 : 365) x 11 днів (прострочення) : 100).
Отже, загальна сума нарахованої пені складає 158124,51 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Поряд з вказаним відповідачем 23.03.2026 р. у відзиві на позов заявлено клопотання про зменшення розміру пені (вх. № 10057/26), відповідно до якого відповідач просить суд зменшити пеню за неналежне виконання умов договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів до 15558,00 грн. 
Правовідносини із застосування неустойки (штрафних санкцій) за невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, правила її застосування, умови зменшення її розміру врегульовані положеннями Цивільного кодексу України.
Неустойка має подвійну правову природу - є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.
Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно забезпечення дисципліни боржника стосовно виконання зобов`язання (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі, у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.
Водночас застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.
Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України також унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Водночас закріплений законодавцем в статті 3 Цивільного кодексу України принцип можливості обмеження свободи договору (статті 6, 627 цього Кодексу) в силу загальних засад справедливості, добросовісності, розумності може бути застосований і як норма прямої дії, як безпосередній правовий засіб врегулювання прав та обов`язків у правовідносинах.
У постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21 викладено висновок про те, що частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України, з урахуванням положень статті 3 Цивільного кодексу України щодо загальних засад цивільного законодавства дає право суду зменшити розмір неустойки за умови якщо її розмір значно перевищує розмір збитків.
Інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.
Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 року № 7-рп/2013 вбачається, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.
Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.
Правовий аналіз зазначених статей свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду. При вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків, враховує інтереси обох сторін.
Таким чином, аналіз зазначених норм права дозволяє дійти висновку, що право суду зменшити заявлені до стягнення суми неустойки пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам справи. Так, вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені, штрафу наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені, штрафу.
При цьому, ні у зазначеній нормі, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності (подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 922/266/20).
Верховний Суд у постанові від 29.05.2023 у справі № 904/907/22 дійшов висновку, що норма частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає дві умови для зменшення розміру неустойки, а саме: (1) якщо він значно перевищує розмір збитків, (2) наявність інших обставин, які мають істотне значення. Водночас, тлумачення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.
Зменшення неустойки (штрафу, пені) є протидією необґрунтованого збагачення однією з сторін за рахунок іншої; відповідає цивільно-правовим принципам рівності і балансу інтересів сторін; право на зменшення штрафу направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладенні договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.
Конституцій суд України у рішенні від 11.07.2013 у справі № 7-рп/2013 зазначив, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у пункті 6 статті 3, частині 3 статті 509 та частинах 1, 2 статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Таким чином, на підставі частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України, а також виходячи з принципів добросовісності, розумності, справедливості та пропорційності, суд, в тому числі, і з власної ініціативи, має право зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) до її розумного розміру (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13.07.2022 у справі № 925/577/21).
Також у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22 викладені, зокрема, такі висновки:
- розмір неустойки у зобов`язальних правовідносинах, право вимоги щодо якої набуде кредитор, обумовлений умовами для її застосування: характером неустойки (договірний або встановлений законом); підставами для її застосування (зазначення в договорі або в законі обставин, за яких її буде застосовано); складом неустойки (пеня, штраф), відповідно, розміром кожної із цих складових; умовами сплати неустойки внаслідок порушення зобов`язання, зокрема, у разі заподіяння збитків; 
- отже, у правовідносинах, хоча і подібних між собою (тотожних) або навіть за участі одних і тих самих сторін, за відмінності, зокрема, в умовах договору, хоча б одного із наведених чинників, якими обумовлюється застосування неустойки за порушення зобов`язання, різниця у розмірі неустойки в кожних конкретних правовідносинах закладається вже на етапі формулювання умов виконання зобов`язання та виникнення зобов`язання;
- у силу положень статті 3 ЦК України застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості. Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора;
- зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі вичерпного переліку обставин як підстав для зменшення судом розміру неустойки (частина третя статті 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки;
- у вирішенні судом питання про зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки підлягають врахуванню та оцінці на предмет підтвердженості та обґрунтованості як ті підстави для зменшення неустойки, що прямо передбачені законом (частина третя статті 551 ЦК України, стаття 233 ГК України), так і ті, які хоча прямо і не передбачені законом, однак були заявлені як підстави для зменшення розміру неустойки та мають індивідуальний для конкретних спірних правовідносин характер;
- категорії “значно” та “надмірно”, які використовуються в статті 551 ЦК України та в статті 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися у кожному окремому випадку, з урахуванням того, що правила наведених статей направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, а також недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником;
- чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір (пункт 7.14); і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер (пункти 7.25-7.30);
- а тому і розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини першої, другої статті 233 ГК України та частини третьої статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду;
- поряд з тим сукупність обставин у конкретних правовідносинах (формальні ознаки прострочення боржника, порушення зобов`язання з вини кредитора - стаття 616 ЦК України, тощо) можуть вказувати на несправедливість стягнення з боржника неустойки в будь-якому істотному розмірі. Визначення справедливого розміру неустойки належить до дискреційних повноважень суду.
Отже, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках. Також чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій, відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зменшення (за клопотанням сторони) заявлених санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною свої зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з статтею 74 ГПК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.
Разом з тим, приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним з завдань передбачених ст. 230 ЦК України санкцій за порушення грошового зобов`язання є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань.
Відтак, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені ст. 551 Цивільного кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені ст. 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил ст. 86 Господарського процесуального кодексу України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав (п. 88 постанови Верховного Суду від 02.03.2023 року у справі № 905/1409/21).
За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Господарський суд наголошує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності в законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
З урахуванням конкретних обставин даної справи, які мають юридичне значення, господарський суд враховує:
- ступінь виконання боржником основного зобов`язання – відповідачем повністю сплачена основний борг;
- відсутність доказів, які би свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору;
- відсутність в діях відповідача прямого умислу, спрямованого на порушення зобов`язання;
- очевидну неспівмірність заявлених до стягнення суми пені, коли наслідки невиконання боржником зобов`язання вочевидь більш вигідні для кредитора, ніж належне виконання такого зобов`язання;
- правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання, при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.
Таким чином, дослідивши заявлене відповідачем клопотання про зменшення розміру пені, перевіривши всі доводи, які містяться у ньому, а також приймаючи до уваги відсутність доказів, які би свідчили про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання позивачу збитків саме в результаті порушення відповідачем умов договору на право тимчасового користування місцями для розташування рекламних засобів № 11-рд від 03.08.2011, господарський суд, з урахуванням принципу збалансованості інтересів сторін, та виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 ЦК України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, вважає справедливим та таким, що цілком відповідає принципу верховенства права, можливе зменшення розміру пені на 50% від розрахованої судом. Між тим, чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно зі статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На думку суду, стягнення з відповідача такої суми пені компенсує негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем строку оплати за користування місцями для розміщення рекламних засобів, стягнення ж з відповідача пені у повному обсязі не є співмірним з можливими негативними наслідками від порушення відповідачем зобов`язання. 
Отже, з відповідача підлягає стягненню пеня за несвоєчасну оплату за користування місцями для розташування рекламних засобів у розмірі 79062,26 грн. 
При цьому господарський суд враховує, що зменшення судом пені на 50% певною мірою полегшує виконання відповідачем рішення суду.
Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно зі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради обґрунтовані та відповідають вимогам чинного законодавства і фактичним обставинам справи, однак у зв`язку із зменшенням судом нарахованої пені підлягають частковому задоволенню.
У зв`язку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача та рішення відбулося частково на користь позивача, згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 2624,79 грн. (158124,51 грн. задоволено х 2662,40 грн. / 160390,48 грн. заявлено) (із урахуванням коефіцієнту 0,8 з огляду на подання позову через “Електронний суд” ЄСІТС) та без урахування зменшеного розміру нарахованої пені.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд –

В И Р І Ш И В :

1. Позов Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” про стягнення пені у розмірі 160390,48 грн. задовольнити частково.
2. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” (65023, м. Одеса, вул. Садова, буд. 3; код ЄДРПОУ 36155365) на користь Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради (65091, м. Одеса, вул. Косовська, буд. 2-Д; код ЄДРПОУ 25830211) пеню у розмірі 79062/сімдесят дев`ять тисяч шістдесят дві/грн. 26 коп.; витрати по сплаті судового збору у сумі 2624/дві тисячі шістсот двадцять чотири/грн. 79 коп.
3. У задоволенні решти частини вимог Комунальної установи “Одесреклама” Одеської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю “Мега Боард” відмовити. 

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 20-денного строку з моменту складання повного судового рішення.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 20 травня 2026 р.

Суддя В.С. Петров