ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

23 червня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/16300/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Юрко І.В., Чабаненко С.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №160/16300/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням періодів роботи з 16.01.2003 до 18.04.2006 (03 роки 03 міс 02 дні) до пільгового стажу за Списком №1 , починаючи з 08 лютого 2025 року;
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №047050031603 від 23.04.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити з 08 лютого 2025 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах із зарахуванням періодів роботи з 16.01.2003 до 18.04.2006 (03 роки 03 міс 02 дні) до пільгового стажу за Списком №1 . 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №047050031603 від 23.04.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період трудової діяльності з 16.01.2003 до 18.04.2006.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 08 лютого 2025 року призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
У задоволенні іншої частини позову – відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що враховуючи п`ятирічний строк дії атестації, що проведена на підставі наказів від 12.09.1994 №169, від 01.09.1999 №523, від 30.08.2004 №171 атестація чинна з 01.09.1999 до 01.09.2004 та з 30.08.2004 до 30.08.2009, що охоплює спірний період роботи позивача за Списком №2 з 16.01.2003 до 18.04.2006. Відтак, посада позивача - «слюсар-ремонтник (черговий)» була належним чином атестована, а тому періоди з 16.01.2003 до 18.04.2006 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача, як наслідок рішення №047050031603 від 23.04.2025 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржило його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії. Також, відповідач зазначає про відсутність підстав для зарахування позивачу до пільгового стажу роботи за Списком № 1 періоду роботи з 16.01.2003 до 18.04.2006 згідно пільгової довідки №181/82 від 10.04.2025 року виданої ПАТ «ЮЖКОКС», оскільки зазначена посада (слюсар-ремонтник (черговий)) згідно наказів про результати атестації робочих місць №523 від 01.09.1999 та №523 від 30.08.2004 не атестована.
Позивач не надав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу. 
Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 15 квітня 2025 року звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком.
Розглянувши подані позивачем документи, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області 23.04.2025 прийнято рішення №047050031603 про відмову в призначенні позивачу пенсії. В обґрунтування відмови у призначенні пенсії відповідач зазначив, що ОСОБА_1 на момент звернення за призначенням пенсії не набув необхідного пільгового стажу 10 років стажу роботи за Списку №1.
Вік заявник на момент звернення до територіального органу Пенсійного Фонду України становить 50 років 02 місяці 08 днів.
Страховий стаж позивача становить 30 роки 06 місяців 22 днів, стаж роботи за Списком № 1 становить 07 роки 06 місяців 22 дні.
За доданими документами до страхового стажу зараховано усі періоди.
До пільгового стажу роботи за Списком №1 не зараховано період роботи з 16.01.2003 до 18.04.2006 згідно з довідкою №181/82 від 10.04.2025, виданою ПАТ «ЮЖКОКС», оскільки зазначена посада (слюсар-ремонтник (черговий)) згідно наказів про результати атестації робочих місць №523 від 01.09.1999 та №523 від 30.08.2004 не атестована.
Вважаючи протиправним рішення від 23.04.2025 №047050031603 про відмову у призначені пенсії за віком ОСОБА_1 звернувся до суду. 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, щодо розгляду справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Як вбачається рішення №047050031603 відповідачем не зараховано до пільгового стажу період роботи з 16.01.2003 до 18.04.2006, оскільки зазначена посада (слюсар-ремонтник (черговий)) згідно наказів про результати атестації робочих місць №523 від 01.09.1999 та №523 від 30.08.2004 не атестована.
Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявності трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
За правилами пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що основним документом, на підставі якого органи ПФУ перевіряють наявність трудового стажу особи, є трудова книжка. Уточнюючі довідки надаються у разі коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надано довідку №181/82 від 10.04.2025 видану ПАТ «ЮЖКОКС» згідно з якою позивач з 16.01.2003 по 18.04.2006 працював у виробництві коксопродуктів/коксове, пекококсове та термоантрацитове виробництво: коксовий цех, що передбачено Списком №1 розділом ІV підрозділу 1а позиція 4.1а-3. При цьому, в зазначеній довідці вказано про те, що підставою для видачі такої довідки, зокрема були накази атестації робочих місць від 12.09.1994 №169, від 01.09.1999 №523, від 30.08.2004 №171.
При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а зробила висновок, який у відповідності до частини 5 статті 242 КАС України є обов`язковим для врахування під час розгляду аналогічних спорів, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Враховуючи те, що відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника, при цьому матеріали справи містять довідку №181/82 від 10.04.2025 видану ПАТ «ЮЖКОКС» в якій зазначено про проведення атестації робочого місця позивача у спірний період, результати якої затверджено наказами від 01.09.1999 №523 та від 30.08.2004 №171, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача з 16.01.2003 по 18.04.2006.
Оскільки відповідач протиправно не зарахував вищезазначений період роботи позивача до пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, колегія суддів погоджується з висновок суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №047050031603 від 23.04.2025 та як наслідок необхідності його скасування.
Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.
Згідно з частиною першою статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №160/16300/25 залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2026 року у справі №160/16300/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя І.В. Юрко 

суддя С.В. Чабаненко