ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/280/26 Справа № 708/16/26 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП	Головуючий у І інстанції Попельнюх А. О.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2026 року  Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., за участю захисника Самоходського Є.О., розглянувши апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року, якою - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відомості щодо працевлаштування суду не надані, -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 грн. 60 коп.
в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 00 год 51 хв в с. Галаганівка по вул. Б. Хмельницького керував автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" відмовився. Від освідування в найближчому медичному закладі також відмовився. Дана подія зафіксована на нагрудну бодікамеру 2448, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 665 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, захисник в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить: 
Скасувати постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 р., а справу щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю у його діях складу зазначеного правопорушення.
Вважає винесену постанову незаконною, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в діях апелянта складу адміністративного правопорушення.
Під час розгляду справи та оцінки доказів, які містяться в матеріалах справи, судом не враховано, що в протоколі про адміністративне правопорушення співробітниками поліції зазначено про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9. а ПДР України.
При цьому не врахувавши цей факт, суд дійшов іншого висновку про те, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5. ПДР України.
Крім того, суд не надав належну оцінку діям співробітників поліції у недотриманні ч. 1 ст. 265-1 КУпАП, що виразилося у невилученні водійського посвідчення та ст. 266 КУпАП, що виразилося у невідстороненні водія від керування транспортним засобом.
Відсутність таких дій зі сторони співробітників поліції на погляд скаржника свідчить про те, що вони не мали належних доказів та чіткої позиції відносно того що в діях водія є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В своїй постанові суд в якості підтвердження вини ОСОБА_1 посилається на відеозапис зроблений поліцейськими на бодікамеру. Однак судом не враховано, що відеозапис в порушення ч. 2 ст. 266 КУпАП та п. 5 Розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом 09.11.2015 М» 1452/1735 не містить повного відеозапису проведення огляду на стан сп`яніння.
Висновок суду, що ОСОБА_1 визнав, що вживав пиво і саме це обумовило його небажання проходити огляд, не відповідає обставинам справи, оскільки ОСОБА_1 не визнав факт вживання алкоголю, а лише зазначив про вживання пива не зазначивши кількості його вживання та наявності у вживаному пиві алкоголю. Також при спілкуванні співробітники поліції теж не задавали уточнюючих запитань, які б могли підтвердити правомірність висновків зроблених судом.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу, перевіривши законність та обгрутнованість апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обгрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необгрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно положення ст. 33 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Вважаю, що зазначена постанова судді є законною та обґрунтованою.
Суддя районного суду вірно встановив фактичні обставини справи, та прийняв обґрунтоване рішення щодо доведеності вини гр. ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 00 год 51 хв в с. Галаганівка по вул. Б. Хмельницького керував автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" відмовився. Від освідування в найближчому медичному закладі також відмовився. Дана подія зафіксована на нагрудну бодікамеру 2448, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами:
- даними протоколу про адміністративне порушення серії ЕПР1 № 556132 від 01.01.2026 року, де зазначено, що ОСОБА_1 01 січня 2026 року о 00 год. 51 хв. в с. Галаганівка по вул. Б. Хмельницького автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" відмовився. Від освідування в найближчому медичному закладі також відмовився. Дана подія зафіксована на нагрудну бодікамеру 2448, чим порушив п. 2.9.а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.(а.с.2);
- даними рапорту ВПД №2 (м. Чигирин) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області рпп поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луговського Р.О. від 01.01.2026 року, де зазначено, що 01 січня 2026 року о 00 год. 51 хв. в с. Галаганівка по вул. Б. Хмельницького ОСОБА_1 керував власним транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер 6810" відмовився. Від освідування в найближчому медичному закладі також відмовився.(а.с.4);
- даними постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6442711 від 01.01.2026, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.(а.с.5);
- даними направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026. Результати огляду – огляд не проводився.(а.с.6);
- даними відеозапису наявному в матеріалах справи, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.(а.с.9).
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України - водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невизнання ОСОБА_1 своєї вини розцінюю як бажання уникнути відповідальності за вчинення даного правопорушення, оскільки зазначені обставини викладені в апеляційній скарзі не спростовують факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку та не звільняють його від відповідальності за скоєне.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції виніс незаконну постанову щодо ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю висновків судді фактичним обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, є необґрунтованим та спростовуються даними відеозапису.
Так, суд першої інстанції обґрунтовано притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема його вина підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 556132 від 01.01.2026 року, даними рапорту ВПД №2 (м. Чигирин) Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області рпп поліцейського сектору реагування патрульної поліції Луговського Р.О. від 01.01.2026 року, даними постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6442711 від 01.01.2026, даними направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 01.01.2026, даними відеозапису наявному в матеріалах справи, з якого вбачаються обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до приписів ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Згідно з положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України09.11.2015 № 1452/735 ознаками алкогольного сп`яніння є:
- запах алкоголю з порожнини рота;
- порушення координації рухів;
- порушення мови;
- виражене тремтіння пальців рук;
- різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя;
- поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що 01 січня 2026 року о 00 год. 51 хв. в с. Галаганівка по вул. Б. Хмельницького, ОСОБА_1 керував автомобілем OPEL ASTRA, д.н.з. НОМЕР_2 . Під час спідкування з водієм. У нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: мав різкий запах алкоголю з порожнини рота. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки. Під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 створював видимість виконання розпоряджень працівників поліції щодо порядку проходження огляду із використанням алкотестера, проте видихуване ним повітря спрямовував у сторону, у зв`язку із чим прилад систематично сигналізував про помилку, після чого працівники поліції йому неодноразово роз`яснювали необхідність видмухувати повітря безпосередньо у середину трубочки та зазначали про необхідну тривалість продування. 
Такі дії ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції розцінює як ухилення від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, що свідчить про його відмову пройти такий огляд. 
Крім того, з відеозапису вбачається, що під час спілкування із працівниками патрульної поліції ОСОБА_1 визнав, що вживав пиво, що на переконання суду, обумовило його небажання проходити огляд.
Водієві було запропоновано пройти медичне освідування, проте останній відмовився. На водія ОСОБА_1 було складено адміністративні матеріали, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає, що відеозаписи є повними та вичерпно інформативними, носять безсторонній характер, позбавлені упередження та суб`єктивного ставлення і надають можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність подій та конкретизувати поведінку поліцейських та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Відеозапис є належним та допустимим доказом, оскільки згідно з приписами п.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-УІІІ поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою, зокрема, попередження, виявлення або фіксування правопорушення.
Додані до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписи відповідають вимогам ст.251 КУпАП, оскільки є показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Доводи апелянта про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення нормам КУпАП, є необґрунтованими та оцінюються критично, оскільки наданий суду протокол містить відомості про місце вчинення правопорушення, пункт Правил дорожнього руху, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 .
З урахуванням наведеного наявних у справі доказів достатньо для встановлення у діях ОСОБА_1 факту відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що є порушенням вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України, за вчинення якого передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Долучені стороною захисту до матеріалів справи додаткові докази не спростовують наведених висновків суду, оскільки суть встановленого порушення полягає безпосередньо у відмові водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, що виходячи зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП є окремим самостійним правопорушенням. Відповідно підтвердження перебування особи у стані алкогольного сп`яніння за наведених обставин законодавцем не вимагається.
Доводи захисника, зокрема щодо порушення процедури складання адміністративних матеріалів та дій працівників поліції за встановлених судом обставин не можуть бути окремою самостійною підставою для закриття провадження у справі, а можуть слугувати лише підставою для можливої дисциплінарної відповідальності працівників поліції під час відповідного дисциплінарного провадження, що не віднесено до компетенції суду. 
Доводи апелянта про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення вказаний п.2.9 ПДР України, а не п.2.5 ПДР України, за який дійсно був притягнений ОСОБА_1 , а суд першої інстанції проігнорував дану помилку, є необґрунтованими та на думку суду апеляційної інстанції є нічим іншим, як технічною помилкою, яка не є підставою для безумовного скасування судового рішення та може бути виправлена за ініціативи захисника чи правопорушника.

Інші доводи апелянта щодо невизнання вини у вчиненні адміністративного правопорушення спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами у справі та спрямовані на уникнення відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відео наявне в матеріалах справи є допустимим та належним доказом.
За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доводиться поза розумним сумнівом дослідженими в судовому засіданні доказами, які на переконання суду є належними та допустимими, повністю взаємоузгоджуються між собою та відповідають дійсним фактичним обставинам справи встановленим у судовому засіданні.
Суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи містять достатню кількість доказів, які дають підстави суду дійти вказаного вище висновку.
При накладенні стягнення на ОСОБА_1 суд першої інстанції у відповідності до статей 33-35 КУпАП, вірно врахував всі обставини справи, врахував порушення ПДР України останнім, ступінь його вини, майновий стан, та призначив ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
За таких обставинах підстав для зміни чи скасування постанови судді від 23.02.2026 року, немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Постанову Чигиринського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок