Справа № 521/4436/26
Номер провадження № 2/521/4560/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2026 року 
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Поліщук І.О.
при секретарі Коржеван В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за заповітом, суд -

ВСТАНОВИВ:
До Хаджибейського районного суду міста Одеси надійшла на розгляд позовна заява ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за заповітом.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті громадянина Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 , який за життя змінив громадянство та прізвище, ім`я та по-батькові та став громадянином Республіки Кіпр ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з неможливістю встановити тотожність померлої особи громадянина Республіки Кіпр ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та громадянина Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 , який заповідав позивачу все належне йому майно, що знаходиться на території України.
За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані для розгляду судді Поліщук І.О..
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.03.2026 року провадження по справі було відкрито провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, та витребувано від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савіної Катерини Павлівни (65026, м. Одеса, вулиця Ланжеронівська, буд.19. тел. НОМЕР_1 , електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 ) належним чином засвідчену копію спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер у Спадковому реєстрі: 74727162 (номер у нотаріуса: 15/2025). 
Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.
Скориставшись своїм правом, представник відповідача Одеської міської ради ознайомився з матеріалами справи, до судового засідання у підготовчому провадженні 08.05.2026 року не з`явився, був сповіщений належним чином про час та місце судового засідання.
Позивач та його представник були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, до судового засідання у підготовчому провадженні 08.05.2026 року не з`явилися, від представника позивач адвоката Торубка А.М. через канцелярію суду надійшла заява про слухання справи у відсутність позивача і його представника, а також закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті.
Учасники процесу сповіщені відповідно до вимог ст.ст.129,130,131 ЦПК України.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 08 травня 2026 року у справі № 521/4436/26 закрито підготовче провадження та призначенне справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Торубка А.М. до судового засідання 22.05.2026 року не з`явились, належним чином повідомлялись, через канцелярію суду адвокат Торубка А.М. надав заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача Одеської міської ради, в судове засідання 22.05.2026 року не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, після ознайомлення з матеріалами справи ніяких заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило.
Суд вважає, що докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті за відсутності учасників процесу, належних чином повідомлених про час та місце судового засідання.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Особи, які беруть участь в справі № 521/4436/26 у судове засідання не з`явилися, тому відповідно до ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть № НОМЕР_2 , виданим 23.04.2025 року службовцем округу Лемесос Республіки Кіпр (апостиль № LIM MJPO-LIM 000550905/2025 від 03.09.2025 року Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр (ЛШМАСОЛ МЮГП ОФІС) ). 
Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина (номер спадкової справи: 74727162, номер у нотаріуса: 15/2025).
Спадковим майном є 1/2(одна друга) частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 20,6кв.м, загальною площею 30,1кв.м, належить на праві власності громадянину Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому 10.09.1999 року Сімаченко С.Л., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, за реєстровим №5-1861, та зареєстрованому Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості 15 вересня 1999 року за реєстровим номером 472 у реєстровий книзі 331пр на сторінці 118.
Інша 1/2 частина квартири належить ОСОБА_4 , рідної матері позивача, на підставі вищевказаного договору купівлі-продажу. 
Право власності спадкодавця на 1/2 частину квартири також підтверджується довідкою № 62476/04-04 від 27.11.2025 року, що видана Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.
Вищевказаний об`єкт нерухомого майна (квартира) на даний час не внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується матеріалами спадкової справи:74727162, номер у нотаріуса: 15/2025. 
14 жовтня 2025 року, у встановлений законом строк, позивач ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П. з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 (що тотожній фізичній особі ОСОБА_2 ), що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, № витягу:82890090 від 14.10.2025 року, номер спадкової справи: 74727162 (номер у нотаріуса: 15/2025).
Згідно заповіту, посвідченому 08 серпня 2007 року Савіною К.П., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №3-1953, ОСОБА_2 заповідав все своє майно, що знаходиться на території України, позивачу - громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Заповіт зареєстрований в Спадковому реєстрі за номером:42908288, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі, номер витягу: 10631222 від 08.08.2007 року.
Згідно Інформаційниму листу №13/02-14 від 27.02.2026 року приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на спадкове майно, так як нотаріус не зміг встановити тотожність померлої особи - громадянина Республіки Кіпр ОСОБА_3 особі - громадянину Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 , який оставив заповіт на ім`я громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Суд приходить до висновку, що тотожність померлої фізичної особи громадянина Республіки Кіпр ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , - фізичній особі громадянину Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 підтверджується наступними доказами.
У свідоцтві про смерть ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_4 (НОМЕР_9), виданим 23.04.2025 року службовцем округу Лемесос Республіки Кіпр (апостиль № LIM MJPO-LIM 000550905/2025 від 03.09.2025 року Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр (ЛШМАСОЛ МЮГП ОФІС) ), - вказано прізвище батька померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 . 
Відповідно до медичного свідоцтва про причини смерті від 17.04.2025 року за №115217, виданим лікарем ОСОБА_6 (загальна лікарня міста Лімасол, відділення інтенсивної терапії, номер 6170 в Реєстрі лікарів Кіпру), апостиль № LIM MJPO-LIM 000555903/2025 від 22.09.2025 року Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр, - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 79 років: дата народження померлого ОСОБА_3 та дата народження громадянина Сполученого Королівства Великобританії та Північної Ірландії ОСОБА_2 співпадають, що підтверджує, що це одна і теж особа.
Довідкою від 02 вересня 2025 року (номер файлу 6.11.026), що видана офісом адміністрації округу Лімасол Міністерства внутрішніх справ Республіки Кіпр, апостиль № LIM MJPO-LIM 000550904/2025 від 03.09.2025 року Міністерства юстиції та громадського порядку Республіки Кіпр, підтверджується, що особа, ім`я якої зазначено в Посвідченні особи Республіки Кіпр як ОСОБА_7 ( ОСОБА_7 ), народжена ІНФОРМАЦІЯ_6 в ТАКОРАДІ(ГАНА), та ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), є цією ж самою особою.
Заповітом, що посвідчений 08 серпня 2007 року Савіною К.П., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори, зареєстрованим в реєстрі за №3-1953, згідно якого ОСОБА_2 заповідав все своє майно, що знаходиться на території України, позивачу - громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підтверджується збіг ідентифікаційних даних (дата та місце народження особи) ОСОБА_2 з ідентифікаційними даними померлого ОСОБА_3 (дата народження ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце народження - Такораді Гана ).
Копіями паспортів на ім`я громадянина Республіки Кіпр на ім`я ОСОБА_3 та на ім`я громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на ім`я ОСОБА_2 , а саме копією паспорта громадянина Республіки Кіпр на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження ТАКОРАДІ, номер паспорту НОМЕР_3 , виданий 05.04.2024 року(дійсний до 05.04.2034 року); копією паспорта громадянина Республіки Кіпр на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце народження ТАКОРАДІ, номер паспорту НОМЕР_4 , виданий 13.03.2014 року(дійсний до 13.03.2024 року); копією паспорта громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження ТАКОРАДІ, номер паспорту НОМЕР_5 , виданий 06 травня 2021 року(дійсний до 06 травня 2031 року); копією паспорта громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце народження ТАКОРАДІ ГАНА, номер паспорту НОМЕР_6 , виданий 07 січня 2011 року(дійсний до 07 січня 2021 року), - підтверджується тотожність фізичної особи громадянина Республіки Кіпр на ім`я ОСОБА_3 та фізичної особи громадянина Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії на ім`я ОСОБА_2 , так як дані фізичні особи мають одну і теж дату народження - ІНФОРМАЦІЯ_6 , одне і теж місце народження - ТАКОРАДІ ГАНА, а також фотокартки обличчя даних фізичних осіб підтверджують, що це одна і теж фізична особа з подвійним громадянством.
Таким чином, суд дійшов до висновку щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно зі ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Відповідно до ст.12 ч.3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною 1 статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
На підставі ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст.1226 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до вимог ст.1268 ЦК України позивач є таким, що прийняв спадщину, звернувшись до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк.
Відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.
Відповідно до ст.1298 ч.1 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини, тому спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку.
У відповідності до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Передумовою для застосування статті 392 ЦК є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права (пункти 106, 107 постанови ВП ВС від 18 грудня 2019 р. по справі № 522/1029/18, провадження № 14-270цс19). 
Відмова приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савіної К.П. у даному випадку підтверджується Інформаційним листом №13/02-14 від 27.02.2026 року приватного нотаріуса ОМНО Савіної К.П..
Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву (Інформаційний лист), а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документа нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва (постанова ВС від 07 лютого 2024 р. по справі № 201/1883/21, провадження № 61-10304св23).
Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм Майном.
Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно з ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікація - 17.07.1997 р., кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як зазначено в ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, що прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно до нотаріуса, який відповідно до вимог ст. 68 Закону України «Про нотаріат» при видачі свідоцтва перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Таким чином, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що визнання права власності у порядку спадкування за заповітом за позивачем є ефективним способом захисту, який приведе до відновлення порушеного права позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії), і тому вважає за доцільним задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Питання про розподіл судових витрат з боку позивача на вирішення суду не виносилось.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1226, 1233, 1275, 1297, 1298 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-267 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири у порядку спадкування за заповітом задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , право власності на 1/2(одну другу) частини квартири АДРЕСА_1 , житловою площею 20,6 кв.м, загальною площею 30,1 кв.м, у порядку спадкування за заповітом після смерті громадянина Республіки Кіпр ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тотожній фізичній особі - громадянину Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку у 30-ти денний строк з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2026 року.

Суддя І.О. Поліщук