Єдиний унікальний номер 203/639/25
Номер провадження2/205/1780/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 червня 2026 року місто Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Курбанової Н.М.
за участю секретаря судового засідання Коваленко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» (далі - ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс») адвокат Руденко К.В. через систему «Електронний суд» звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з вищезазначеною позовною заявою, в якій просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 52 921,99 гривень та вирішити питання судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що 30.08.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» (торгова марка «SelfieCredit») та ОСОБА_1 укладено Договір №971059 про надання споживчого кредиту, на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 гривень. ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання перед відповідачем за Кредитним договором виконало повністю та надало йому кредит, шляхом зарахування коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 , яку відповідач вказала під час укладання договору. Зазначений договір укладено в електронній формі та підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «В894». Відповідач не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Договору. 29.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором №971059 про надання коштів споживчого кредиту від 30.08.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». Сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/07/2024 від 29.07.2024 року становить 52 921,99 гривень. У зв?язку з зазначеними порушеннями зобов?язань за Кредитним договором станом на 29.07.2024 року (дата переходу права вимоги до позивача) становить 52 921,99 гривень, яка складається з: 7 999,99 гривень - заборгованість за кредитом; 44 872,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожень день користування кредитом (803 % річних) за період з 30.08.2023 року по 29.07.2024 року (включно); 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п.6.4 кредитного договору. 
06.01.2026 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити повністю у задоволенні позову ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та витребувати у позивача оригінал електронного доказу: кредитний договір від 30.08.2023 №971059 (з усіма доповненнями та додатками до нього, а також сертифікат ЕПЦ/КЕП, що підтверджує підписання договору обома сторонами), а в разі ненадання оригіналів витребуваних документів визнати недопустимими в якості доказів надані позивачем паперові копії електронних документів на підтвердження факту надання кредиту відповідачеві, судові витрати покласти на позивача. В обґрунтування зазначено, що відповідач не укладала кредитний договір в редакції, яку долучав представник позивача в якості копії до позовної заяви та не погоджувала відповідні процентні ставки та кабальні умови кредитування. Просить суд визначити дійсний залишок заборгованості по кредиту, враховуючи внесені відповідачем сплати на погашення заборгованості, і відмовити в стягненні процентів, нарахованих поза межами максимальної ставки кредитування згідно Закону України «Про споживче кредитування». Звертає увагу суду, що на підтвердження факту переходу прав вимоги від первісного кредитора позивачем не надано належних доказів, що підтверджують перехід до позивача прав вимог у сумі, яка вказана в додатках до договору факторингу. Факт перерахування коштів кредиту первісним кредитором також не доведено позивачем. Стосовно витрат на правову допомогу, зазначає, що до суду позивачем не надано платіжного документа із зазначенням ПІБ боржника та номеру кредитного договору, що б дозволило однозначно пов`язати факт оплати з цією справою та вважає, що обсяг виконаних робіт адвокатом не співмірний фактичним витратам, необхідним для розгляду даної справи.
08.01.2026 року представником позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» адвокатом Руденко К.В. через систему «Електронний суд» надано відповідь на відзив, в якій повторює викладені в позовній заяві обставини справи та зазначає, що відповідач перед укладенням кредитного договору ознайомилася з Паспортом споживчого кредиту, в якому стисло у формі таблиці повідомляється про основні умови кредитування, а саме сума кредиту, розмір процентної ставки, строк користування кредитом, розмір щомісячного платежу тощо. Перед укладенням кредитного договору відповідач також ознайомився з його змістом. Зі змісту укладеного кредитного договору вбачається, що сторони погодили строк кредитування, розмір відсотків та порядок їх сплати. Також договір містить інформацію про реальну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість кредиту. Підписавши кредитний договір позичальник погодився з усіма його умовами, зокрема, й щодо сплати процентів, розмір яких визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору. Відповідач мав можливість не вступати у кредитні відносини із кредитодавцем, якщо дійсно вважав встановлений розмір відсотків за користування коштами несправедливим. Відповідач погодив зі своєї сторони такі умови кредитного договору, підписавши його зміст. Кредитний договір або його окремі положення недійсними не визнано, отже умови договору, в тому числі і щодо сплати відсотків, є обов`язковими для виконання позичальником. Також представник позивача зазначає, що в матеріалах справи наявні всі необхідні документи, які підтверджують витрати позивача на правову допомогу. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити.
Ухвалою Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 18 березня 2025 року матеріали цивільної справи передано за територіальною підсудністю до Новокодацького (Ленінського) районного суду міста Дніпра.
Протоколом автоматизованого розподілу між суддями Новокодацького районного суду міста Дніпра від 17.06.2025 року головуючим суддею обрано Курбанову Н.М. 
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 18.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 02.02.2026 року за клопотанням представника позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» адвоката Руденка К.В. витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази, що містять банківську таємницю щодо ОСОБА_1 .
На виконання ухвали суду від 02.02.2026 року АТ КБ «ПриватБанк» надано інформацію, щодо підтвердження факту належності платіжної картки № НОМЕР_2 ОСОБА_1 . На ім?я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в банку емітовано картку № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_4 ). Рух коштів по рахунку за період з 30.08.2023 по 04.09.2023 року додано. Фінансовий номер телефону: НОМЕР_5 .
Представник позивача ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» адвокат Руденко К.В. в судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату час та місце розгляду справи була повідомлений своєчасно та належним чином. 
Відповідно до ч. 2 ст. 247ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30.08.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» (торгова марка «SelfieCredit») та ОСОБА_1 укладено Договір №971059 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», на підставі якого відповідач отримала кредит у розмірі 8 000,00 гривень.
Відповідно до п.1.2 Договору, на умовах, встановлених Договором, товариство надає споживачу кредит, а споживач зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені договором.
Відповідно до умов кредитного договору: сума кредиту (загальний розмір) - 8 000,00 гривень, тип кредиту - кредит, строк кредиту - 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (Графік платежів - Додаток1 до договору) (п.1.3,1.4 Договору).
Згідно до п.п. 1.5,1.5.1,1.5.2 Договору: Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 Договору; Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується у відповідності до умов п.1.5.2 Договору. 
Зазначений договір укладено в електронному вигляді за допомогою ІТС первісного кредитора. Кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором «В894» відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Підписанням кредитного договору відповідач погодився з умовами Договору, Правилами надання грошових коштів у позику у тому числі і на умовах фінансового кредиту, з яким він ознайомився перед підписанням кредитного договору та отриманням кредиту. Зразок кредитного договору, Правила від 05.10.2022 року, викладені для загального доступу в мережі Інтернет на сайті товариства. 
У відповідності до порядку визначеному статтею 11 Закону «Про електронну комерцію», відповідач зареєструвався на ІТС, для чого пройшов ідентифікацію та верифікацію особи (заповнив анкету-заяву з зазначенням ПІБ, даних паспорту, РНОКПП, місця проживання, місця реєстрації, зазначив реквізити картки для отримання кредиту) підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами, здійснив акцептування Кредитного договору, шляхом надсилання електронного повідомлення підписаного одноразовим ідентифікатором.
Відповідно до п.9.6 договору, електронний підпис товариства створюється на договорі шляхом накладення аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання, за зразком попередньо узгодженим сторонами в укладеному договорі про використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в Договорі. введенням споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором вищезазначеного Договору створює підпис споживача на Договорі та вважається направленим товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов Договору.
Підписуючи цей Договір, Клієнт підтверджує, що: перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.1,2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариства, що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися; дані, що стосуються його особи (дані паспорту, РНОКПП, ПІБ, місце проживання інше) зазначені в преамбулі, та в реквізитах сторін Договору є актуальними, правильними та відповідають дійсності, Споживач погоджується, що наявність помилок та/або неточностей, та/або описок в таких даних, не впливають на зобов`язання споживача, передбачені Договором. 
Відповідно до п.2.1 Договору, кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахуванням на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 .
Кредитодавець свої зобов?язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти у розмірі 8 000,00 гривень у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на рахунок відповідача, платіжна картка № НОМЕР_1 , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек» Вих.№20250123-20 від 23.01.2025 року щодо успішності переказу кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» 30.08.2023 19:27:23 на суму 8000,00 гривень та випискою по рахунку № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_4 ) АТ КБ «ПриватБанк» за період з 30.08.2023 по 04.09.2023 року.
Відповідач в свою чергу зобов?язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов?язки, передбачені Договором (п.1.2 Договору). 
Відповідач ОСОБА_1 не повернула своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Договору, що підтверджується Розрахунком заборгованості, наданим первісним кредитором.
Згідно з п.6.4 Договору, у випадку невиконання та/або неналежного виконання зобов?язання щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, відповідач зобов?язаний сплатити товариству штраф відповідно до умов зазначених в договорі.
У зв`язку з порушеннями зобов?язань заборгованість за Кредитним договором станом на 29.07.2024 року ( дата переходу права вимоги до позивача) становить 52 921,99 гривень, яка складається з: 7 999,99 гривень - заборгованість за кредитом; 44 872,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожень день користування кредитом (803 % річних) за період з 30.08.2023 року по 29.07.2024 року (включно); 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п.6.4 кредитного договору.
Стягнення нарахованих процентів за користування кредитом здійснюється за період строку дії Кредитного договору, а також штрафні санкції (у разі наявності) відповідно до умов кредитного договору.
Згідно з положеннями частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Судом встановлено, що між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір шляхом обміну електронним повідомленням, а саме прийняття позичальником пропозиції кредитора про укладення кредитного договору (оферти).
Кредитний договір складається з таких електронних документів, які містять всі його істотні умови:
- пропозиція про укладення кредитного договору (оферти), розміщена на сайті кредитора;
- заявка сформована на сайті кредитора після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення кредитором;
- відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора, та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаного при його ідентифікації на сайті.
Відповідач ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з яким вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.
Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення).
Для підписання і укладення цього правочину був введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.
Своїм підписом на договорі відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі й з порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, комісії та неустойки у разі їх наявності, розуміє та зобов`язується їх виконувати.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року № 675-VIII.
Згідно із пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Верховний Суд, зокрема, у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 зазначає, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що кредитний договір №971059 від 30.08.2023 року підписано відповідачем ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», тим самим вона акцептувала пропозицію кредитодавця та уклала кредитний договір шляхом введення одноразового ідентифікатора «В894» на сайті кредитодавця, який отримала на свій мобільний телефон.
Отже, між сторонами було укладено письмовий правочин за допомогою електронного засобу зв`язку; договір підписаний його сторонами з використанням одноразового ідентифікатора, який став законною підставою на вчинення передбачених цими документами дій. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії задля виникнення, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків.
Доказів визнання кредитних договорів недійсними до матеріалів справи не надано, як і не надано доказів на спростування факту їх підписання відповідачем.
Вимоги позивача заявлені на підставі невиконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору №971059 від 30.08.2023 року.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
29.07.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» укладено Договір факторингу № 29/07/2024, відповідно до умов якого право грошової вимоги за Договором №971059 про надання коштів споживчого кредиту від 30.08.2023 року перейшло до ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс». 
Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 року сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 (11) за кредитним договором №971059 становить 52 921,99 гривень.
Згідно ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений документ сформований в системі іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» набув право належного кредитора до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №971059 від 30.08.2023 року.
Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд зазначає, що позивачем на підтвердження виконання зобов?язання за кредитним договором надано копії: Договору № 971059 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 30.08.2023 року, Паспорту споживчого кредиту, листа платіжного провайдера ТОВ «Пейтек» Вих.№20250123-20 від 23.01.2025 року щодо успішного перерахування коштів від ТОВ «Селфі Кредит», Розрахунку заборгованості за Договором №971059 про надання споживчого кредиту від 30.08.2023 року станом на 29.07.2024, Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Селфі Кредит».
Перерахування на рахунок відповідача ОСОБА_1 кредитних кошти у розмірі 8 000,00 гривень підтверджено листом ТОВ «Пейтек» Вих.№20250123-20 від 23.01.2025 року щодо успішності переказу кредитних коштів від ТОВ «Селфі Кредит» (30.08.2023 19:27:23) та випискою по рахунку № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_4 ) АТ КБ «ПриватБанк» за період з 30.08.2023 по 04.09.2023 року.
Відповідач ОСОБА_1 відповідно до умов Кредитного договору, п 7.1.1,7.1.17, 7.1.18 Правил в особистому кабінеті в ІТС товариства (первісного кредитора) прийняла пропозицію укласти Кредитний договір та підписала його одноразовим ідентифікатором «В894» 30.08.2023 року о 19:25:23 годині.
Отже, Кредитний договір №971059 було укладено в електронній формі з використанням електронного підпису через одноразовий ідентифікатор. Відповідно до ч.12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. З огляду на це, дотримано всіх умов правомірності кредитного договору, передбачених законодавством
На підставі вищевикладеного, суд відхиляє позицію відповідача ОСОБА_1 щодо не доведення факту укладення договору та відсутності доказів перерахування коштів (тіла кредиту).
Стосовно позиції ОСОБА_1 зазначеній у відзиві на позовну заяву, щодо обмеження максимального розміру процентів, суд зазначає.
Законом України №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», який набрав законної сили 24.12.2023 року, внесено зміни до статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», та доповнено її частиною 5, відповідно до якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, вищезазначеним Законом України №3498-ІХ від 22 листопада 2023 року розділ ІV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п.17, в якому передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів -1,5% /(з 23.04.2024 по 20.08.2024). 
Відповідно до п.2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3498-ІХ, дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Таким чином, за договорами про споживчий кредит, які укладатимуться зі споживачами після набрання чинності Законом №3498-ІХ, в тому числі строк кредитування за якими триватиме після 21.08.2024, денна процентна ставка повинна розраховуватися на дату укладення договору про споживчий кредит з урахуванням законодавчих обмежень, встановлених саме на дату укладання такого договору.
При цьому, денна процентна ставка залишається незмінною протягом усього строку кредитування за договором про споживчий кредит за умови, що до нього не вносилися зміни щодо складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту).
Відповідно до частини третьої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки має базуватися на припущенні, що договір про споживчий кредит залишається дійсним протягом погодженого строку та що кредитодавець і споживач виконують свої обов`язки на умовах та у строки, визначені у договорі.
Цивільний кодекс визначає настання правових наслідків у разі зміни договору.
Відповідно до ч.1 та ч.3 ЦК України, уразі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Таким чином, у разі внесення змін до кредитного договору в частині складових показників, які застосовуються для обчислення денної процентної ставки (строку кредитування, загальних витрат за споживчим кредитом та загального розміру кредиту), необхідно здійснювати розрахунок денної процентної ставки з урахуванням вимог Закону України «Про споживче кредитування» щодо максимального розміру денної процентної ставки, визначеного на день внесення таких змін до кредитного договору.
Оскільки, зміни до Договору № 971059 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 30.08.2023 року, що укладений з відповідачем ОСОБА_1 , не вносилися (додаткові договри щодо продовження строку дії та інших умов не укладались), правові підстави для перерахунку денної процентної ставки відсутні.
Перед укладенням Договору відповідачу ОСОБА_1 в чіткій та зрозумілій формі надана інформація за спеціальною формою - паспорт споживчого кредиту, де були відображені всі умови договору для споживача (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі), зокрема щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, які відповідач повністю розуміла, погодилася та зобов`язалася неухильно дотримуватися.
Згідно ч.2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Отже, нарахування відсотків було здійснено у відповідності до умов підписаного сторонами кредитного договору.
Оскільки умови кредитного договору №971059 від 30.08.2023 року, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 , відповідачем не виконано, право грошової вимоги за ним на підставі Договору факторингу №29/07/2024 від 29.07.2024 року перейшло до позивача, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Укрглобал-Фінанс» є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Проаналізувавши матеріалами справи, суд дійшов висновку, що факт набуття позивачем ТОВ «Укрглобал-Фінанс» права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 підтверджений належними доказами, факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором доведений, внаслідок чого виникла заборгованість у загальному розмірі 52 921,99 гривень, тому позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №971059 від 30.08.2023 року у загальному розмірі 52 921,99 гривень, яка складається з: 7 999,99 гривень - заборгованість за кредитом; 44 872,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожень день користування кредитом (803 % річних) за період з 30.08.2023 року по 29.07.2024 року (включно); 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п.6.4 кредитного договору. 
Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 10 000,00 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи,належать,зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Як передбачено статтею 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137ЦПК України).
Така правова позиція також підтверджена усталеною практикою Верховного Суду.
Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 02.08.2024 року між ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс» та адвокатом Руденком К.В. укладено Договір № 02/08/2024 про надання юридичних послуг. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копії: вищезазначеного Договору про надання юридичних послуг, Акту приймання-передачі наданих послуг №24 від 29.12.2024 до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, Витягу від 29.12.2024 з Реєстру №1 до Акту приймання-передачі наданих послуг №24 до Договору № 02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року.
Розмір здійснених позивачем витрат на правничу допомогу підтверджується належними доказами. 
Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву зазначала, що не погоджується з розміром судових витрат понесених позивачем.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою №58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).
При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід / Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі№922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Чинне процесуальне законодавство встановило такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Таким чином, суд вважає, що витрати на професійну правничу допомогу на суму 10 000,00 гривень, які підлягають сплаті позивачем ТОВ «ФК «Укрглобал-Фінанс», є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, а тому зазначені судові витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача суд стягує понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 263-265, 268, 274, 354 ЦПК України, 

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» заборгованість за Договором №971059 про надання споживчого кредиту від 30.08.2023 року станом на 29.07.2024 року у розмірі 52 921,99 (п`ятьдесят дві тисячі дев`ятьсот двадцять одна гривень) 99 копійок, яка складається з: 7 999,99 гривень - заборгованість за кредитом; 44 872,00 гривень - заборгованість за нарахованими процентами відповідно до п.1.5 кредитного договору за ставкою 2,2% за кожень день користування кредитом (803 % річних) за період з 30.08.2023 року по 29.07.2024 року (включно); 0,00 гривень - заборгованість за штрафом відповідно до п.6.4 кредитного договору.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс» судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000,00 гривень, а всього 12422 (дванадцять тисяч чотириста двадцять дві гривні) 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарг подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-Фінанс», ЄДРПОУ 41915308, адреса: 03124, м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, буд. 4.
Представник позивача: Руденко Костянтин Васильович, РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя        Н.М. Курбанова