Справа № 752/11028/26 
Провадження №: 1-кп/752/2031/26 
В И Р О К 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.06.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання  ОСОБА_2 ,, 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження № 12026105010000320, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.04.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, українець, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , без місця реєстрації, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , освіта загальна середня, не має на утриманні неповнолітніх дітей/непрацездатних осіб, офіційно непрацевлаштований, раніше неодноразово судимого, востаннє за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 16.02.2022 у кримінальному провадженні № 12022041630000047 за ч. 3 ст. 185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки (відбуто реально), 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

У невстановлений на стадії досудового розслідування час та місці, але не пізніше 13:30 20.04.2026, ОСОБА_4 , відчуваючи потяг до надмірного вживання наркотичних речовин, перебуваючи у м. Києві неподалік будинку № 28 по вул. Васильківській, придбав у незнайомої йому особи тридцять таблеток білого кольору у трьох блістерах, усвідомлюючи, що вони містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,667 г для та почав зберігати їх при собі власного вживання без мети збуту.
Продовжуючи свої злочинні дії, 20.04.2026 ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,667 г, пішки попрямував у напрямку будинку № 28 по вул. Васильківській у м. Києві, де приблизно о 13:30, був зупинений працівниками поліції та на запитання щодо наявності при собі речей та документів, обіг яких обмежений або заборонений законом, останній повідомив, що у внутрішній кишені наплічної сумки, знаходиться наркотичний засіб обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,667 г, який він придбав за вищевказаних обставин для власного вживання без мети збуту. У подальшому ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції у порядку ч. 6 ст. 298-2 та 298-3 КПК України, де в ході обшуку в якості затриманої особи у останнього було виявлено та вилучено тридцять таблеток білого кольору у трьох блістерах, всередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), а його маса становить 0,667 г, яку ОСОБА_4 за вищевказаних обставин придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.
Факт того, що вилучені у ОСОБА_4 таблетки містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), а його маса становить 0,667 г, доводиться висновком судового експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/111-26/21611-НЗПРАП від 24.04.2026.
Метадон (фенадон) згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2020 віднесено до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, а відповідно до Таблиці № 1 "Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2020 загальна маса метадону (фенадону) становить собою розмір наркотичної речовини, виявленої у ОСОБА_4 , достатньою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України та визнається винним у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, що за нормами ст. 12 КПК України класифікується як кримінальний проступок. 
Вказаних висновків суд дійшов також і з огляду на те, що обвинувачений не оспорював фактичні обставини, які викладені в обвинувальному акті та повністю визнав свою вину, отримавши згоду сторін, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що характеризують його особу і стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також інших, які дозволяють встановити наявність фактів та обставин, що мають значення для цього кримінального провадження.
У ході допиту свою вину ОСОБА_4 визнав повністю, надав показання, у яких підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в установчій частині вироку, зокрема у частині способу, дати, часу і місця вчинення правопорушення. Зокрема обвинувачений повідомив, що офіційно отримував замісну терапію, вживав метадон та мав залежність. 20.04.2026 вдень у м. Києві спеціально прибув до місця видачі замісної терапії наркозалежним у м. Києві по вул. Васильківській, де купив у малознайомої особи 30-ть таблеток метадону, які мав намір особисто вжити, адже йому не вистачало тих препаратів, які він отримував у медичному закладі. Купивши таблетки метадону, направився пішки по вул. Васильківській де до нього підійшла поліція. Свій вчинок пояснює залежністю, від якої позбувся, адже після затримання поїхав на лікування до Християнського Центру "Дім Миру", де після двох тижнів поганого самопочуття, відновив сили та наразі не відчуває потягу до наркотиків, почувається добре, не курить, не випиває. 
Під час розгляду справи та в ході допиту обвинувачений свідомо і добровільно підтвердив, що всі обставини, відображені в обвинувальному акті, відповідають дійсності, до свого вчинку ставиться негативно, засуджує власну поведінку, розуміє, що вчинив неправильно і його дії є злочинними.
Покази обвинуваченого в судовому засіданні чіткі, послідовні, не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин, добровільності та істинності його позиції в частині обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті.
Отже, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, у межах ч. 3 ст. 349 КПК України, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.
Підстав для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає.
Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд враховує позицію сторони обвинувачення, кваліфікацію кримінального правопорушення і ступінь його тяжкості, особу винного, який виїхав за межі тимчасово окупованої території Донецької області, звідки був родом, має загальну середню освіту, на профілактичних обліках у лікаря-нарколога і лікаря-психіатра державних/комунальних закладів охорони здоров`я не перебуває, раніше не судимим в силу ст. 89 КК України, став на шлях виправлення, адже позбувся залежності від наркотичних засобів, знайшов однодумців серед людей, які мали проблеми з накротиками та місце, де може мешкати на постійній основі. Також суд враховує, що попереднє ув`язнення ОСОБА_4 відбував за умисний корисливий злочин проти власності і покарання за нього поніс реально, тоді як вчинення кримінального правопорушення, за яке він засуджується наразі, було обумовлено патологічним тяготінням до наркотичних препаратів і негативні наслідки наркозалежності ОСОБА_4 спричиняли шкоду його фізичному та ментальному здоров`ю, що не було пов`язано з порушенням права власності, не посягало на майнові інтереси і права інших осіб. 
Відповідно до ст. 66 КПК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття у вчиненому, яке полягає в осуді своєї поведінки, визнанні обставин регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України щодо події кримінального правопорушення, у тому числі, їх часу, місця, способу учинення.
Обставин, які обтяжують покарання за ст. 67 КК України в обвинувальному акті не зазначено, судом не встановлено. 
З огляду на викладене, відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України у виді покарання у виді пробаційного нагляду, адже вважає, що виправлення і перевиховування обвинуваченого не потребує його ізоляції від суспільства, тоді як заходи пробаційної програми матимуть позитивний вплив на ОСОБА_4 .
Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні, майнова шкода не завдана. 
Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази підлягають підлягає зберіганню в матеріалах кримінальної справи та знищенню.
Питання запобіжного заходу після надходження обвинувального акта до суду не вирішувалися та підстав для застосування запобіжних заходів до набрання вироком законної сили не вбачається. 
У порядку ст. 124 КПК України на обвинуваченого покладаються документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного 24.04.2026 дослідження за висновком № СЕ-19/111-26/21611-НЗПРАП у сумі 3 850,88 грн. 
Керуючись ст. 349, 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік
2.Відповідно до ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;  повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи (у разі офіційного працевлаштування), виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. 
3.Речові докази, а саме: 
-наркотичний засіб - метадон (фенадон), масою 0.667 г, що зберігається у камері зберігання речових доказів Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві (квитанція № 004781) - знищити;
-CD-R диск із відеозаписом затримання особи зберігати в матеріалах кримінального провадження органу досудового розслідування.
4.Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, що складаються з вартості проведеного експертного дослідження за висновком № СЕ-19/111-26/21611-НЗПРАП від 24.04.2026 у сумі 3 850 (три тисячі вісімсот п`ятдесят) грн 88 коп. 
Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення за винятком підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України (щодо обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним). 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційноїскарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1