Справа № 161/8461/26 
Провадження № 2/161/4894/26

ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області 
в складі: головуючої– судді Плахтій І.Б.
з участю секретаря судових засідань - Маєвської Х.Ю.
представника відповідача – Михальчук К.В.
представника відповідача – Корнійчук Ірини Манаф-кизи
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовною заявою  ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В:

20 квітня 2026 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що 11 лютого 2022 року між Відповідачем, як Постачальником універсальних послуг, і Позивачем, як Споживачем, було укладено Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством № 315, що є додатком до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 542026480. За вказаним Договором, Позивач взяв на себе зобов`язання продавати Відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Відповідач взяв себе зобов`язання купувати у Позивача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарствам, в строки, передбачені договором. На виконання зобов`язань за Договором Позивач у травні 2023 року продав Відповідачу електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, (різниця між обсягом виробленої/ згенерованої електричної енергії та обсягом споживання приватним домогосподарством) на загальну вартість 43 610, 25 грн. Обсяг та вартість проданої електричної енергії, підтверджуються підписаним Відповідачем Актом приймання-передавання товару №6302 (електричної енергії). Постановою НКРЕКП від 31.03.2023 року № 594 «зелений» тариф на електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 30 кВт та які введені в експлуатацію з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2024 року становив 635,07 коп/кВт·год (без ПДВ). У Відповідача, в порушення умов Договору, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії», ст.ст. 525, 526, 530, 629, 692, 693 Цивільного кодексу України, ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» наявна заборгованість перед Позивачем за придбану в травні 2023 року електричну енергію в розмірі 35 106,25 грн., а саме: у травні 2023 року Позивач продав Відповідачу, електричну енергію вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики приватного домогосподарства, в обсязі 6 867 кВт, на загальну суму 43 610,25 грн., з урахуванням сплати ПДФО 18% та 1,5% військового збору сума до сплати мала б становити 35 106,25 грн. Відповідач сплатив 0 гривень. Згідно Акту приймання-передачі товару електричної енергії товар, поставлений у строки, встановлені Договором, прийнятий Відповідачем, відповідає показникам якості електричної енергії та нормам, встановленої державними стандартами. Відповідач не має жодних претензій прийнятого ним товару (електричної енергії). За умовами Договору, Відповідач не пізніше 15 червня 2023 року мав сплатити на поточний рахунок Позивача кошти за продану електричну енергію в травні 2023 року в розмірі 35 106, 25 гривень. Однак, незважаючи на умови Договору, а також положення ст. 692 Цивільного кодексу України та ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» Постачальник універсальних послуг не здійснив оплату вартості проданої Позивачем електричної енергії в терміни визначені Договором. Зазначає, що нею вживалися заходи з метою досудового врегулювання спору; вона зверталась до Відповідача із заявою щодо непогодження зазначених обсягів споживання електричної енергії від 04.12.2023 року. Однак, у своїй відповіді від 19.12.2023 р. (№ 01-8/3265) відповідач відмовив у виплаті належних їй коштів за Договором. Наголошує, що відповідно до діючої редакції п.4.ч.5 ст. 63 ЗУ «Про ринок електричної енергії» станом на 2022 рік, постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості, проте ні в даному Законі, ні в Законі «Про альтернативні джерела енергії» не зазначено, в якому обсязі, має здійснюватися місячне споживання електричної енергії, та відповідно немає вираженого числового значення. Також не зазначено, яке саме споживання: з загальних мереж ОЕС (оператора системи), чи з генеруючих установок такого приватного домогосподарства. Вказує, що в статті ст. 9-1 Закону України «Про альтернативні джерела енергії» чітко зазначено «зелений" тариф для приватних домогосподарств, генеруючі установки яких введені в експлуатацію з 1 січня 2024 року, встановлюється та діє за умови наявності у межах приватного домогосподарства будівлі (будівель) та споживання електричної енергії приватним домогосподарством. {Статтю 9-1 доповнено новою частиною згідно із Законом Закону № 3220-IX від 30.06.2023; в редакції Закону № 3484-IX від 21.11.2023. Закон №3220 запровадив вимогу щодо наявності власного споживання для нових об`єктів (після 01.01.2024 року). Прийнята раніше Постанова №1272, фактично створила правовий вакуум, оскільки не враховувала специфіку правовідносин із власниками СЕС (власних генеруючих установок), які на момент набрання нею чинності вже мали чинні договори за «зеленим» тарифом. Таким чином, застосування Відповідачем цієї Постанови при розрахунках із Позивачем призвело до ігнорування встановлених законом гарантій. Крім того, зазначає, що Відповідач достеменно не може стверджувати, що у межах її приватного домогосподарства не було споживання електричної енергії. Переконана, що Відповідачем неправомірно застосовано норми Постанови НКРЕКП № 1272, зокрема пункт 11.3.23 ПРРЕЕ в редакції, яка передбачає непроведення розрахунків з побутовим споживачем за придбану постачальником універсальних послуг електричну енергію за «зеленим» тарифом в разі якщо власне споживання дорівнює нулю. Також, зазначає, що генеруюча установка приватного домогосподарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була введена в експлуатацію в лютому 2022 року, та відповідно, 11 лютого 2022 року між Позивачем і Відповідачем було укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №315. Положення Постанови 1272 не можуть мати ретроспективної дії з огляду на приписи Конституції України. Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Незважаючи на чинні договірні відносини, Відповідач неправомірно застосував положення пункту 11.3.23 ПРРЕЕ (у редакції Постанови НКРЕКП № 1272 від 05.10.2022 р.), що призвело до істотного погіршення її правового становища як сторони договору.
На підставі викладеного просить суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість за електричну енергію вироблену за договором купівлі – продажу електричної енергії «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за травень 2023 року в розмірі 35106, 25 грн., а також 1064, 96 грн. судового збору.
14 травня 2026 року представник позивача подав відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо позову зазначає, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі – НКРЕКП або Регулятор) здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Пункт 11.3.23 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (у редакції Постанови НКРЕКП від 05.10.2022 № 1272) - це імперативна норма, якою держава визначила порядок (формулу) розрахунку плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства. Рішення Регулятора щодо порядку застосування норм про порядок розрахунків за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, не суперечать нормам ЗУ «Про альтернативні джерела енергії» та іншим нормативно-правовим актам з огляду на те, що Регулятор в силу Закону наділений повноваженнями унормовувати договірні відносини суб`єктів господарювання, що проводять свою діяльність у сфері енергетики, у тому числі в частині порядку здійснення розрахунків. Вказує, що хоча постанова НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 і має нижчу юридичну силу порівняно з законами України, втім її норми є обов`язковими до виконання всіма учасниками ринку та мають застосовуватись останніми у своїй господарській діяльності на ринку електроенергії. Вказує, що між Відповідачем та ОСОБА_1 11.02.2022 укладено Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарствам за №315 (далі – Договір за «зеленим» тарифом або договір №315), який є Додатком 3 до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, типова форма якого встановлена додатком 6 до ПРРЕЕ. За умовами цього договору споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором. Обсяг електричної енергії, який відпущений в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, визначається за календарний місяць в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Так, відповідно до п. 4.4. договору №315 у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору. Оскільки, сторони узгодили здійснювати операції з купівлі-продажу електричної енергії, виробленої генеруючою електроустановкою приватного домогосподарства понад власне споживання протягом розрахункового періоду, враховуючи, що у Позивача за вказаний період було відсутнє споживання електричної енергії (тобто відсутня різниця між обсягами виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства споживача та місячним споживанням електричної енергії таким приватним господарством , яку постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати за «зеленим» тарифом), відсутні підстави для нарахування вартості «зеленого» тарифу у відповідності до п. 11.3.23 ПРРЕЕ. Зазначає, що питання щодо фіксації показів засобу обліку та визначення обсягів використаної електричної енергії відносяться до компетенції оператора системи розподілу – ПрАТ «Волиньобленерго». Відтак, оператором системи розподілу ПрАТ «Волиньобленерго» було передано інформацію про обсяг спожитої та виробленої електричної енергії приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 за травень 2023 року, а саме: спожито електричної енергії приватним домогосподарством (Wспожит) (отримано приватним домогосподарством з електричної мережі) - 0 (нуль) кВт*год.; обсяг електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства (Wвиробл) (відпуск в електричну мережу) -6 867 кВт*год. Крім того, під час укладення договору сторонами було узгоджено, що саме передані оператором системи розподілу дані є, згідно з ПРРЕЕ, підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості. Також, звертає увагу, що 11 лютого 2022 року між ТОВ «ВЕЗ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угода про електронний документообіг до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Сторони домовились здійснювати обмін документами (АК-ЗВІТ приймання передачі товару (електричної енергії), покази засобів обліку, обсяги та напрями перетоків прийнятої-переданої електричної енергії, Акт приймання-передачі) у вигляді електронних документів за допомогою онлайн-сервісу електронного документообігу Таким чином, Акт - Звіт № №6302 приймання - передачі товару (електричної енергії), покази засобів обліку, обсяги та напрями перетоків прийнятої - переданої електричної енергії від «31» травня 2023 року був направлений споживачу через онлайн-сервіс електронного документообігу Вчасно 07.06.2023 року. Оскільки даний документ не був відхилений Споживачем у строки і в порядку, передбаченому Договором, то зазначений Акт вважається погодженим обома сторонами і є чинним. У зв`язку із прийняттям НКРЕКП нормативно-правового акта постанови № 1272 від 05.10.2022 (яка набрала чинності 12.10.2022) - правовідносини між Позивачем та Відповідачем, що виникли раніше, були приведені у відповідність із новим юридичним регулюванням. Із змісту постанови НКРЕКП №1272 від 05.10.2022 вбачається, що метою внесення змін до ПРРЕЕ було недопущення використання статусу побутового споживача та механізму «зеленого» тарифу для фактично комерційної діяльності з генерації електричної енергії . Саме тому Регулятор пов`язав право на розрахунки за «зеленим» тарифом із наявністю побутового споживання, визначеного за даними комерційного обліку як відбір електроенергії з мережі. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу просить відмовити у повному обсязі.
01 червня 2026 року позивачка подала письмові додаткові пояснення у справі, відповідно до яких просила заявлені вимоги задовольнити повністю. Вважає аргументи, наведені у відзиві необґрунтованими, та такими що прямо суперечать нормам Конституції України, Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок електричної енергії», та Закону України «Про альтернативні джерела енергії», та не відповідають умовам Договору купівлі продажу електричної енергії виробленої приватним домогосподарством. Зауважує, що для суб`єктів господарювання, приватних домогосподарств і споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, які виробляють електричну енергію з використанням альтернативних джерел енергії, «зелений» тариф встановлюється до 1 січня 2030 року. Фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу для суб`єктів господарювання, приватних домогосподарств і споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, встановлюється шляхом перерахування в євро «зеленого» тарифу, розрахованого за правилами цього Закону, станом на 1 січня 2009 року за офіційним валютним курсом Національного банку України на зазначену дату. «Зелений» тариф для об`єктів електроенергетики, введених в експлуатацію до 31 грудня 2024 року, та приватних домогосподарств і споживачів, у тому числі енергетичних кооперативів, договір про купівлю-продаж електричної енергії з якими укладено до 31 грудня 2024 року, не може бути меншим за фіксований мінімальний розмір «зеленого» тарифу, який на дату останнього у кожному кварталі засідання Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, перераховується у національну валюту за середнім офіційним валютним курсом Національного банку України за останніх 30 календарних днів, що передують даті такого засідання. Таким чином, вважає, що ціна (вартість) електричної енергії за «зеленим» тарифом, в тому числі й тієї, що є предметом розгляду даної справи була встановлена НКРЕКП шляхом проведення математичного розрахунку визначення розміру тарифу (роздрібного тарифу для споживачів другого класу напруги, який діяв станом на січень 2009 року, по актуальному курсу євро,) та множення його на визначений Законом України «Про альтернативні джерела енергії» коефіцієнт і зафіксована в договорі, укладеному між Позивачем та Відповідачем. Згідно Договору (пункт 4.3) на дату введення в експлуатацію генеруючої установки «зелений» тариф становить 5.0050 грн. Вказує, що сфера регулювання НКРЕКП спрямована на встановлення тарифів та повноваження затверджувати правила ринку, але Регулятор не може своїми постановами скасовувати чи змінювати гарантоване Законом право на оплату за відпущену в мережу енергію. Закони про «зелену» енергетику були прийняті з метою стимулювання розподіленої генерації. Будь-яка спеціальна норма має відповідати загальній меті основного законодавства. Постанова НКРЕКП № 1272 в частині «нульового» споживання має не регуляторний, а санкційний/каральний характер. Вона фактично вилучає частину коштів у власника СЕС, що є неприпустимим в рамках ринкових відносин, встановлених законом. Вказує, що обов`язкова наявність власного споживання, в розумінні Відповідача, в межах приватного домогосподарства була закріплена Законом № 3220-IX від 30.06.2023 року і ці вимоги застосовуються виключно до об`єктів, введених в експлуатацію з 1 січня 2024 року. Оскільки її генеруюча установка була введена в експлуатацію ще у лютому 2022 році, зазначена норма не має до неї жодного відношення і не може змінювати умови правовідносин за договором укладеним раніше. Крім того, на момент введення СЕС в експлуатацію у 2022 році чинне законодавство не передбачало встановлення окремого засобу обліку енергії, спожитої безпосередньо з генерації, а отже, Відповідач вимагає дотримання умови, яку неможливо підтвердити технічно через відсутність такої вимоги в нормативно-правових актах того часу. Таким чином, посилання Відповідача на норми, що діють лише для нових об`єктів (з 2024 року), є спробою безпідставно ухилитися від виконання зобов`язань з оплати енергії, згенерованої моїм домогосподарством за чинним «зеленим» тарифом. Пункт 4.4. Договору регулює виключно процедуру розрахунків у разі законної зміни (коригування) розміру «зеленого» тарифу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП). Проте, у по суті даного спору відбулася не «зміна» розміру тарифу, а фактичне його скасування за відпущену Відповідачу електричну енергію в обсязі 6867 кВт*год., що за своєю правовою природою є грубим порушенням зобов`язань. Крім того, умовами Договору та нормативно-правовими актами чітко не визначено, що саме слід вважати «місячним споживанням приватного домогосподарства». Відповідач будує свої заперечення на припущеннях щодо обсягів внутрішнього споживання її домогосподарства. Твердження представника Відповідача про те, що надсилання чи отримання Акту приймання-передачі товару свідчить про «погодження» Позивача з нульовою вартістю електричної енергії, є правовою помилкою. Акт приймання-передачі за своєю суттю є документом первинного обліку, який фіксує господарську операцію — факт передачі товару від однієї сторони до іншої, його обсяг та якість. У Акті за травень 2023 року чітко зазначено та підтверджено самим Відповідачем, що: Товар (електрична енергія) поставлений Позивачем у встановлені Договором строки; Товар прийнятий Постачальником універсальних послуг (Відповідачем) у повному обсязі, а саме 6867кВт*год; Товар відповідає показникам якості та державним стандартам; Постачальник універсальних послуг не має жодних претензій щодо якості та обсягу прийнятого товару. Таким чином, формуючи та підписуючи такий акт, Відповідач беззастережно підтверджує факт отримання належного товару. Вважає норми Постанови НКРЕКП, зокрема пункту 11.3.23 ПРРЕЕ в редакції, яка передбачає непроведення розрахунків з побутовим споживачем за придбану постачальником універсальних послуг електричну енергію за «зеленим» тарифом в разі якщо власне споживання дорівнює нулю, що набрали чинності з 12.10.2022 року неправомірними. Посилається і на те, що вилучення у Позивача (власника приватного домогосподарства) майна (електричної енергії), так само як і безоплатна передача такого майна такої іншій особі - Відповідачу є таким, що не передбачене законом, не задовольняє інтереси суспільства та є непропорційним про що неодноразово наголошено у практиці Європейського суду з прав людини.
08 червня 2026 року представник відповідача подала письмові додаткові пояснення у справі, відповідно до яких у задоволенні позову просила відмовити.
У судове засідання позивачка не з`явилась, 25 травня 2026 року подала заяву відповідно до якої просила суд розгляд справи провести у її відсутності, позов підтримує та наполягає на його задоволенні.
Представник відповідача Корнійчук Ірина Манаф-кизи щодо задоволення позову заперечувала. Суду пояснила, що відповідач не має права відмовити побутовому споживачу в укладенні договору. Договір укладений на основі Типового договору. Зазначила, що повноваженням НКРЕКП є розробка Правила роздрібного ринку електричної енергії, які є обов?язковими для всіх. Вказала, що відповідними змінами, внесеними регулятором, передбачено ненарахування виплат за «зеленим» тарифом приватним домогосподарствам у разі відсутності споживання електричної енергії та здійснення виключно її генерації. Щомісячно відповідач передає відповідні акти до Укренерго, який здійснює нарахування коштів. У разі відсутності підстав для нарахування кошти відповідачу не надходять, а тому останній не має можливості здійснювати виплати споживачам. Також представник відповідача зазначила, що позивач обрала неналежний спосіб захисту права, оскільки у разі незгоди з відповідним нормативним регулюванням могла звернутися щодо внесення змін до встановленого порядку. Постанова НКРЕКП №1272 на час розгляду справи є чинною та не скасована. Крім того, представник відповідача не погодилась з доводами позивача щодо фактичного обсягу споживання електричної енергії, зазначивши, що всі дані обліку фіксуються на електронній платформі DataHub та не можуть бути самостійно скориговані відповідачем. Позивач не зверталася до Волиньобленерго щодо коригування відповідних даних. Акт направлявся позивачу у встановлений строк, а саме протягом трьох днів, однак будь-яких зауважень щодо їх змісту позивач не надала. Спір виник лише щодо одного розрахункового місяця. Після прийняття зазначеної постанови зміни до договору сторонами не вносилися. Між сторонами укладено додаткову угоду щодо електронного документообігу, якою визначено порядок направлення актів на погодження.
Представник відповідача Михальчук К.В. у задоволенні позову просила відмовити.
Заслухавши пояснення представників відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.
Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: «Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру».
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).
Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти.
Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).
Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 526, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11, частини 2 статті 509 ЦК України підставами виникнення зобов`язань є договори та інші правочини.
Згідно частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України).
Судом встановлено, що 11 лютого 2022 року між ТОВ «Волиньелектрозбут» та ОСОБА_1 був укладений договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством №315, який є додатком до Договору про постачання електричної енергії постачальника універсальних послуг за місцезнаходженням приватного домогосподарства споживача, на якому електрична енергія використовується для задоволення побутових потреб та/або потреб особистого селянського господарства, в якому зазначено, що під час виконання умов цього договору Сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку електричної енергії, Кодексу розподілу, Правил роздрібного ринку електричної енергії. Місцезнаходженням приватного домогосподарства є АДРЕСА_1 .
З пункту 1 Договору вбачається, предметом договору є те, що споживач має право продавати постачальнику універсальних послуг електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а постачальник універсальних послуг бере на себе зобов`язання купувати у споживача електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, у строки, передбачені цим Договором.
Пунктом 2 Договору передбачені права та обов`язки сторін, одними з яких є те, що постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати у споживача за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП, електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, на підставі звітів про покази обліку та актів приймання-передавання товару (електроенергії), а споживач має право на отримання плати за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, за «зеленим» тарифом, відпущеної постачальнику універсальних послуг в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством.
Відповідно до п.п. 3.1 п. 3 Договору Для розрахунків за вироблену (понад власне споживання приватним домогосподарством) електричну енергію використовується засіб (засоби) вимірювальної техніки, характеристики якого (яких) дозволяють одночасно обліковувати обсяги випущеної в електричну мережу та отриманої з електричної мережі електричної енергії або сальдо перетоків електричної енергії за календарний місяць. Вузол обліку має бути обладнаний пристроєм, який забезпечує дистанційне зчитування даних для роботи в складі автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії постачальника послуг комерційного обліку (оператора системи).
Згідно з п.п. 4.1 п.4 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата за продану електричну енергію, вироблену в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством, здійснюється постачальником реальних послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Підпунктом 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору.
Відповідно до акту-звіту №6302 приймання-передавання товару (електричної енергії) від 31 травня 2023 року, підписаного сторонами, побутовим споживачем передано, а енергопостачальником за розрахунковий період травень 2023 прийнято електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючою установкою приватного домогосподарства в обсязі 6867 кВт.год. Водночас, показники приладу обліку щодо спожитої приватним домогосподарством електричної енергії на початок та кінець розрахункового періоду становили 138 кВт-год та 138 кВт-год відповідно, тобто протягом зазначеного періоду споживання електричної енергії з мережі не відбувалося. 
11 лютого 2022 року між ТОВ «ВЕЗ» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду про електронний документообіг до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Сторони домовились здійснювати обмін документами у вигляді електронних документів за допомогою онлайн-сервісу електронного документообігу Вчасно (п. 2.2 додаткової угоди). 
Відповідно до п. 2.4 додаткової угоди споживач зобов`язується слідкувати за надходженням електронних документів та своєчасно здійснювати їх прийняття, перевірку, підписання з використанням ЕП та повернення іншій стороні. 
Електронні документи вважаються отриманими споживачем в день відправлення Постачальником і набирає чинності в цей самий день, якщо протягом 3 (трьох) робочих днів від його отримання споживач не надіслав стороні-відправнику мотивованої відмови від підписання електронних документів. Мотивована відмова від підписання електронних документів надсилається через механізм відхилення електронного документа з обов`язковим наданням коментарів про обґрунтовані причини відхилення (п.2.6)
Акт-звіт №6302 приймання - передачі товару (електричної енергії), покази засобів обліку, обсяги та напрями перетоків прийнятої - переданої електричної енергії від «31» травня 2023 року був направлений споживачу через онлайн-сервіс електронного документообігу відповідно до умов Додаткової угоди за допомогою сервісу Вчасно.
З Акту-звіту вбачається, що покази приладу обліку спожитої електричної енергії приватним господарством ОСОБА_1 від початку і станом на кінець розрахункового періоду (травень 2023 року) не змінився і становить 138, обсяг спожитої електроенергії в акті не зазначено.
Разом з тим, Акті-звіті зазначено, що якщо W спожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується (згідно п.п.11.3.23, 11.3.24 ПРРЕЕ).
Акт-звіт містить застереження, якщо цей акт-звіт не повернуто Споживачем до 10 числа місяця, наступного за розрахунковим або не надано до нього свої зауваження, Звіт про обсяги та напрями перетоків електричної енергії вважається погодженим.
Позивачка не оспорює факту отримання нею зазначеного акта-звіту. Разом з тим, акт-звіт вона відповідачу до 10 червня 2023 року не повертала і не надавала до нього свої зауваження.
Позивачка ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Волиньелектрозбут» лише 05 грудня 2023 року. У зверненні просила повторно отримати дійсні дані обсягів переданої та отриманої електроенергії за травень 2023 року, скласти повторно акт-звіт за травень 2023 року, оплатити отриману електроенергію та пеню за прострочення платежу, забезпечити її право щодо контролю правильності знімання показів засобів обліку.
У відповідь на своє звернення ОСОБА_1 отримала роз?яснення ТОВ «Волиньелектрозбут» № 01-8/3265 від 19 грудня 2023 року щодо розрахунків за електричну енергію по «зеленому» тарифу за травень 2023 року, у якому крім того зазначено, що на запит до ПрАТ «Волиньобленерго» було отримано відповідь про відсутність спожитої електроенергії господарством ОСОБА_1 в травні 2023 року, вимоги пункту 2 Постанови 1272 стосуються регулювання відносин, що виникли до прийняття зазначеної постанови і тривають, тому вони є правомірними, Акт-звіт відповідає вимогам чинних Правил.
Оскільки, відповідачем не було здійснено оплату за електричну енергію, вироблену позивачкою та передану до електричної мережі за «зеленим» тарифом, позивачка, визначивши розмір заборгованості у сумі 35106, 25 грн згідно з наданим нею розрахунком, звернулась до суду з даним позовом за захистом своїх прав та законних інтересів.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, та у кожному розрахунковому періоді здійснювати пріоритетну оплату її вартості.
Пунктом 11.3.6 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) визначено, що взаємовідносини між побутовим споживачем та постачальником універсальної послуги, пов`язані з продажем та обліком електричної енергії, виробленої генеруючими установками приватних домогосподарств, та розрахунками за неї, регулюються цими Правилами та договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, який є додатком 2 до укладеного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Цивільним та Господарським кодексами України.
Згідно п. 11.3.9 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) постачальник універсальних послуг купує у побутового споживача електричну енергію в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, за «зеленим» тарифом, установленим НКРЕКП.
Зі змісту п. 11.3.13 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) вбачається, що обсяг електричної енергії, який відпущений в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, визначається за календарний місяць в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством. Визначення обсягу електричної енергії, відпущеної в електричну мережу генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства, здійснюється відповідно до Кодексу комерційного обліку.
Дані автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (далі АСКОЕ) оператора системи про обсяг електричної енергії, прийнятої з мереж приватного домогосподарства, що здійснює виробництво електричної енергії генеруючою установкою (генеруючими установками), що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, є підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості (п. 11.3.17 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року).
Абзацами першим та другим п.11.3.18 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) визначено, що умови та порядок оплати електричної енергії, виробленої генеруючою установкою (генеруючими установками) приватного домогосподарства, передбачені цими Правилами, зазначаються в договорі про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством. Відповідальність за порушення умов та порядку оплати встановлюється договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 11.3.23 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (в редакції, яка діяла на травень 2023 року) розмір плати за придбану у побутового споживача електричну енергію, вироблену генеруючою установкою приватного домогосподарства, в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, Pплати, визначається за формулою Pплати = (Wвиробл - Wспожит) х T, грн, де Wвиробл - обсяг виробленої електричної енергії відповідною(-ими) генеруючою(-ими) установкою(-ами) приватного домогосподарства; Wспожит -обсяг місячного споживання електроенергії таким приватним домогосподарством. Якщо Wспожит дорівнює нулю, плата за вироблену електричну енергію не нараховується.
Судом встановлено, що споживання по домогосподарству за адресою: АДРЕСА_1 , за травень 2023 року дорівнює нулю.
Оператором системи розподілу ПрАТ «Волиньобленерго» було передано інформацію про обсяг спожитої та виробленої електричної енергії приватного домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 за травень 2023 року, а саме: спожито електричної енергії приватним домогосподарством (Wспожит) (отримано приватним домогосподарством з електричної мережі) - 0 (нуль) кВт*год.; обсяг електричної енергії, виробленої генеруючою установкою приватного домогосподарства (Wвиробл) (відпуск в електричну мережу) -6 867 кВт*год.
Суд зазначає, що саме передані оператором системи дані є згідно з ПРРЕЕ підставою для проведення розрахунків з побутовим споживачем і врахування постачальником універсальних послуг даних про обсяг купленої електричної енергії та її вартості.
Таким чином, оскільки обсяг споживання електроенергії приватним домогосподарством, що належить позивачці ОСОБА_1 в травні 2023 року дорівнював нулю, тому в ТОВ «Волиньелектрозбут», враховуючи п. 11.3.23 глави 11.3 розділу ХІ постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», були законні підстави для не нарахування ОСОБА_1 за травень 2023 року плати за вироблену електричну енергію.
Суд також враховує, що фіксація показів засобів комерційного обліку та визначення обсягів спожитої електричної енергії належать до компетенції оператора системи розподілу. Відповідач не здійснює самостійного зняття показів засобів обліку, визначення обсягів споживання електричної енергії чи коригування відповідних даних.
Саме дані, передані оператором системи розподілу, є підставою для проведення розрахунків із побутовим споживачем, а також для врахування постачальником універсальних послуг обсягів придбаної електричної енергії та визначення її вартості.
При цьому позивачкою не надано належних та допустимих доказів недостовірності переданих оператором системи розподілу даних, а також не доведено факту звернення до оператора системи розподілу щодо їх перевірки чи коригування. За таких обставин відповідач був зобов?язаний здійснювати розрахунки на підставі офіційних даних комерційного обліку, отриманих від оператора системи розподілу.
Суд також не приймає доводи позивачки, що пункт 11.3.23 Правил роздрібного ринку електричної енергії набрав чинності з 12.10.2022, а його приписи не передбачені умовам Договору.
Так, як вже було встановлено, згідно підпункту 4.4 пункту 4 Договору передбачено, що у разі зміни «зеленого» тарифу розрахунки за придбаний постачальником універсальних послуг обсяг відпущеної приватним домогосподарством електричної енергії у мережу, що перевищує місячне споживання електричної енергії таким приватним домогосподарством, здійснюються відповідно до встановленого НКРЕКП «зеленого» тарифу. Зміни «зеленого» тарифу не потребують внесення відповідних змін до цього Договору.
Крім того, у вступній частині Договору сторони погодили, що під час виконання умов цього договору сторони зобов`язуються діяти відповідно до чинного законодавства, Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку, Кодексу розподілу, Правилами роздрібного ринку електричної енергії.
Таким чином, вбачається, що сторони, керуючись принципом свободи договору, погодили, що до правовідносин за цим Договором підлягають застосуванню в тому числі чинні вимоги Правил роздрібного ринку електричної енергії.
Суд відхиляє доводи відповідача про обрання позивачкою неналежного способу захисту, оскільки заявлені вимоги спрямовані на стягнення належних їй коштів за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» та стосуються захисту порушеного майнового права у межах договірних правовідносин, а не
оскарження нормативно-правового акта чи рішення регулятора.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу слід відмовити.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Враховуючи, що у позовних вимогах відмовлено у повному обсязі, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 27 ,77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, на підставі ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України, Постанови НКРЕКП від 14 березня 2018 року №312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут» про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу – відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Волиньелектрозбут», адреса: 43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Яремчука Назарія, 11 А, код ЄДРПОУ 42159289.
Повний текст рішення складено 17 червня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області І.Б. Плахтій