Єдиний унікальний номер 725/9987/25 
Номер провадження 2/725/3719/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.05.2026 

Чернівецький районний суд міста Чернівців 
в складі:
головуючого судді Скуляк І. А. 
при секретарі Сухолиткому А.Д.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (пл. Центральна, 3, м. Чернівці) про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про стягнення недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, в якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в порядку спадкування за законом після смерті його батька у вигляді нарахованої та недоотриманої пенсії в розмірі 279 269 грн 20 коп (дві сімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень і двадцять копійок).
В обґрунтування позову вказував, що його батьку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , було призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ. Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 (справа № 600/1038/22-а) задоволено позов ОСОБА_2 до відповідача, визнано протиправною відмову у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.12.2019, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» від 27.07.2021 № 33/46-1194/4338, зобов`язано відповідача провести такий перерахунок та виплатити пенсію із врахуванням раніше проведених виплат.
Також позивач зазначив, що за життя ОСОБА_2 на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 600/1038/22-а проведено перерахунок пенсії. Різницю боргу пенсії, визначену відповідно до зазначеного рішення суду, що складає 279 269 грн 20 коп, включено до Реєстру судових рішень.
Батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому позивач є спадкоємцем померлого відповідно до закону, спадщина була прийнята ним одноосібно.
Позивач вказав, що за життя ОСОБА_2 вказане вище рішення суду, яке набрало законної сили, надсилав на виконання до відповідача, однак станом на дату смерті воно виконано не було, а тому нараховані відповідно до рішення, але не виплачені кошти, є недоотриманою пенсією, входять до складу спадщини, та підлягають виплаті йому, як спадкоємцю, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТХ № 628389.
З відповідною заявою про виплату нарахованих, але не виплачених за рішенням суду коштів, позивач звертався до відповідача, однак йому було відмовлено, повідомлено, що вказані правовідносини регулюються спеціальним законодавством, зокрема Законом № 2262-ХІІ, невиплачені кошти не включаються до складу спадщини, а щоб їх отримати позивач повинен був звернутись не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Також, відповідач, відмовляючи у виплаті коштів, радив позивачу звернутись до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, що на його думку не є належним способом захисту в даному випадку, адже вимоги зобов`язального характеру за вказаним рішенням суду пов`язані з особою спадкодавця і не допускають правонаступництва.
Натомість позивач, посилаючись на норми матеріального права, висновки Верховного Суду, у позовній заяві вказав, що сума недоотриманої пенсії набрала іншої правової якості – перейшла у спадщину, а тому він, як спадкоємець ОСОБА_2 , має право на успадкування перерахованої, але не виплаченої за життя батька, пенсії, вважає відмову відповідача у виплаті відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТХ № 628389 незаконною.
Не погоджуючись із поданим позовом, представник відповідача ОСОБА_3 подала письмовий відзив, в якому просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що батько позивача отримував пенсію за вислугу років за Законом № 2262, і тому всі правовідносини, в т.ч. і щодо виплати неодержаної у зв`язку зі смертю пенсії, регулюються саме даним Законом, а не Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». Вказала, що чинним законодавством (ст. 61 Закону № 2262-ХІІ) передбачений інший спосіб отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, а тому, вважає безпідставними та такими що суперечать чинному законодавству вимоги позивача щодо виплати грошових коштів, нарахованих за життя ОСОБА_2 .
Крім того, у відзиві представник відповідача ОСОБА_3 зазначала, що не підлягають до задоволення також вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів на сплату судового збору у зв`язку з забороною використання коштів Пенсійного фонду на інші цілі, крім виплати пенсій і допомоги.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він стверджує, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості – переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Позивач у відповіді стверджує, що зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23.09.2020 у справі № 428/6685/19, від 30.01.2024 у справі № 420/8604/21, від 09.10.2019 у справі №355/323/17, від 16.12.2020 у справі № 428/12730/19. Відповідно до положень статті 1227 ЦК України він набув права власності на недоотриману пенсію в розмірі 279 269 грн 20 коп, про що отримав свідоцтво про право на спадщину за законом серії НТХ № 628389, у зв`язку з чим просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив про їх задоволення.
Представник відповідача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак у матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, просила відмовити у задоволенні позовних вимог.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.
Так, ч. 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що за життя батько позивача ОСОБА_1 – ОСОБА_2 отримував пенсію за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 у справі № 600/1038/22-а (а/с 12-17) задоволено позов ОСОБА_2 до відповідача, визнано протиправною відмову у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01.12.2019, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» від 27.07.2021 № 33/46-1194/4338, зобов`язано відповідача провести такий перерахунок та виплатити пенсію із врахуванням раніше проведених виплат.
За життя ОСОБА_2 на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.06.2022 по справі № 600/1038/22-а проведено перерахунок пенсії.
Різницю боргу пенсії, визначену відповідно до зазначеного рішення суду, що складає 279 269 грн 20 коп, включено до Реєстру судових рішень, що підтверджується копією розрахунку на доплату пенсії згідно даних ПВП ДКГ від 12.09.2022 (а/с 18).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 15.10.2025 (а/с 8), при цьому за його життя вказане рішення суду виконаним не було.
Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 відповідно до закону, спадщина була прийнята ним одноосібно, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 (а/с 19), витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 73191684 (а/с 11).
Нараховані відповідно до рішення суду, але не виплачені кошти, позивач ОСОБА_1 успадкував відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серії НТХ № 628389 (а/с 19).
Відповідач звертався до позивача зі заявою про виплату нарахованих, але не виплачених за рішенням суду коштів, однак листом за вих. № 2400-1703-8/36135 від 07.10.2025 йому було відмовлено (а/с 20).
У даному листі, як і у відзиві представника відповідача, зазначено, що батько позивача отримував пенсію за вислугу років за Законом № 2262, і тому всі правовідносини, в т.ч. і щодо виплати неодержаної у зв`язку зі смертю пенсії, регулюються саме даним Законом, а не Законами України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та «Про пенсійне забезпечення». У листі вказується, що згідно ст. 61 Закону № 2262-ХІІ передбачений інший спосіб отримання суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, а саме виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Так, відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на спадкування за законом, а саме права власності на спадкове майно у вигляді невиплаченої пенсії спадкодавця.
Підставою своїх позовних вимог позивач зазначає наявність у нього як спадкоємця свідоцтва про право на спадщину недоотриманої суми пенсії.
Згідно з пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Частиною першою статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. 
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частин першої, другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.
Відповідно до статті 52 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
При цьому, спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідно до частини першої статті 61 Закону, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.
Частинами другою та третьою статті 61 Закону визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.
Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону, який визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі № 428/6685/19, від 30 січня 2024 року у справі № 420/8604/21.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що:
- цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини;
- право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом;
- право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати».
Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно - правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування (частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України).
Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.
При цьому, за змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до частини першої статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частинами першою, другою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд встановив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 червня 2022 року у справі № 600/1038/22-а, яке набрало законної сили, задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, визнано протиправною відмову у проведенні ОСОБА_2 перерахунку пенсії з 01 грудня 2019 року, виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного у довідці ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Чернівецькій області» від 27 липня 2021 року № 33/46-1194/4338, зобов`язано провести такий перерахунок та виплатити пенсію із врахуванням раніше проведених виплат. 
На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду проведено перерахунок пенсії, різницю боргу пенсії, що складає 279 269 грн 20 коп, включено до Реєстру судових рішень, однак суми пенсії, що належали батьку позивача залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, а тому суд приходить до висновку про те, що позивач успадкував належні спадкодавцю суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України, отримавсвідоцтво про право на спадщину за законом серії НТХ № 628389, а тому заявлена ним вимога про стягнення грошових коштів з органу пенсійного фонду є ефективною в розрізі поновлення порушених спадкових прав.
Відтак, з ГУ ПФУ у Чернівецькій області підлягає стягненню нарахована та недоотримана пенсія померлого ОСОБА_2 у розмірі 279 269 грн 20 коп на користь позивача.
За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у зв`язку з незаконним перешкоджанням відповідачем реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.
Крім того, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 2 792 грн 69 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,76-81,258,259,264,265,268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ЄДРПОУ 40329345, 58002, м.Чернівці, пл. Центральна, 3) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , грошові кошти в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , у вигляді нарахованої та недоотриманої пенсії в розмірі 279 269 грн 20 коп (дві сімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят дев`ять гривень і двадцять копійок).
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (ЄДРПОУ 40329345, 58002, м.Чернівці, пл. Центральна, 3) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого по АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , судові витрати, а саме витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 792 грн 69 коп.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців проритягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців      Скуляк І. А.