ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року
м. Київ

справа № 214/968/24
провадження № 61-4187 св 26 

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),
суддів: Гулейкова І. Ю., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи: 
позивач - акціонерне товариство «Укрпошта», 
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа - Криворізька міська рада Дніпропетровської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року у складі колегії суддів: Остапенко В. О., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог 

У січні 2024 року акціонерне товариство «Укрпошта» (далі - АТ «Укрпошта», товариство) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа -Криворізька міська рада Дніпропетровської області (далі - Криворізька МР),
про стягнення грошових коштів.
В обґрунтування позову зазначало, що 11 червня 2021 року на підставі протоколу електронних торгів від 07 жовтня 2020 року № UA-PS-2020-09-22-000026-2 
між товариством (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Семеновою Г. В. (далі - приватний нотаріус), зареєстровано в реєстрі за номером 1982.
Відповідно до пункту 1 указаного договору продавець зобов`язується передати 
у власність, а покупець оплатити та прийняти нерухоме майно - комплекс будівель та споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,5158 га, кадастровий номер 121100000:04:008:0479, яка перебуває 
у постійному користуванні продавця, що підтверджується актом на право постійного користування землею від 04 травня 2000 року ІІ-ДП № 002782.
У пункті 7 договору закріплено обов`язки покупця, зокрема, покупець зобов`язаний: протягом 60 календарних днів із моменту переходу права власності на нерухоме 
майно до покупця вжити необхідних заходів для оформлення/набуття 
ним користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, у тому числі подати необхідні документи до органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельною ділянкою, для прийняття відповідного рішення, тощо; компенсувати продавцю на підставі виставлених ним рахунків витрати з утримання нерухомого майна, зокрема і плату за користування земельною ділянкою на якій розташоване нерухоме майно за період із дати укладання даного договору до дати переоформлення /припинення/ розірвання відповідних договорів. До 15 числа кожного місяця продавець надсилає покупцю рахунок, у якому вказується сума компенсації за попередній місяць та розрахунок цієї суми з зазначенням фактично спожитих послуг (з урахуванням податку 
на додану вартість за ставкою 20 %). Покупець повинен сплатити продавцю суму компенсації, зазначену в рахунку, протягом 10 (десяти) робочих днів із дати отримання зазначеного рахунка.
Продавець зобов`язується звільнити вказане нерухоме майно та передати покупцю ключі від нього в день підписання договору, сплативши комунальні послуги 
за вказане нерухоме майно, вартість використаної ним електроенергії та інші обов`язкові платежі по день звільнення нерухомого майна. Про передачу-приймання нерухомого майна сторони підписують акт передавання-приймання нерухомого майна (пункт 8 договору).
Позивач указував, що фактичну передачу майна було здійснено у день підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, що підтверджується складеним сторонами актом прийому-передачі від 11 червня 2021 року.
У цей самий день, 11 червня 2021 року, товариством було складено нотаріально посвідчену заяву про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою у порядку статей 120, 141, 142 ЗК України.
31 серпня 2021 року Криворізька МР на підставі вищевказаної заяви ухвалила рішення № 762, яким припинено право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою АТ «Укрпошта». Цим рішенням визнано такими, що втратили чинність і підлягали вилученню державні акти на право користування земельною ділянкою: від 26 січня 2006 року № 030610800002, від 14 квітня 2010 року 
№ 031010800048, від 29 червня 1995 року № 274 та додаток 2 до державного 
акта ІІ-ДП № 002782 на право постійного користування землею від 04 травня 
2000 року № 459 у частині земельної ділянки, площею 0,5158 га, для розміщення комплексу будівель ремонтно-будівельного управління. Пунктом 3 указаного рішення земельні ділянки були віднесені до земель, не наданих у власність 
або користування (землі запасу), а пунктом 5 визначено обов`язок міської ради передати зазначене рішення Головному управлінню Державної податкової служби України в Дніпропетровській області для контролю за повним і своєчасним стягненням коштів до бюджету за користування земельними ділянками.
Тобто товариство виконало взяті на себе зобов`язання за вищевказаним договором купівлі-продажу нерухомого майна.
Позивач уважав, що його обов`язок із оплати за землю припиняється лише після прийняття рішення власником (розпорядником) землі про припинення права постійного користування для АТ «Укрпошта» з обов`язковим внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. 
АТ «Укрпошта», перебуваючи у статусі землекористувача до моменту припинення відповідного права, тобто до 08 листопада 2023 року (дата фактичного оформлення покупцем права користування земельною ділянкою), здійснювало витрати, пов`язані з користуванням спірною земельною ділянкою, зокрема, по сплаті 
за землю. Отже, товариство має законне право на здійснення компенсації покупцем 
(як фактичним користувачем земельної ділянки) плати за землю, відшкодування збитків, що узгоджується з положеннями договору купівлі-продажу нерухомого майна. 
Згідно з листом департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин виконавчого комітету Криворізької МР від 16 лютого 2023 року 
№ 15/02-08/433 нормативна грошова оцінка 1 кв. м спірної земельної ділянки становить 676,50 грн. Розмір нормативної грошової оцінки 1 кв. м зазначено 
без коєфіцієнтів інфляції: за 2014 рік - 1,249; за 2015 рік - 1,433; за 2016 рік - 
1,06; за 2017 рік - 1,00; за 2018 рік - 1,00; за 2019 рік - 1,00; за 2020 рік - 1,00.
Листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 
від 23 січня 2023 року № 191/299-23 установлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000604600860479, з урахуванням коєфіцієнту індексації за 2021 рік, функціонального призначення, локальних коєфіцієнтів та у розрізі економіко-планувальних зон - 11 550 412,56 грн.
ОСОБА_1 своєчасно не виконала умови укладеного з товариством договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме не здійснила необхідних заходів 
для оформлення/набуття нею користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно. Зокрема, ОСОБА_1 не подала необхідні документи до органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельною ділянкою, для прийняття відповідного рішення. 
При цьому товариство сплачувало земельний податку за період із 11 липня 
2021 року по 08 листопада 2023 року у розмірі 980 118,18 грн. ОСОБА_1 компенсувала (відшкодувала) товариству лише 132 030,01 грн. 
Таким чином, станом на 01 грудня 2023 року заборгованість ОСОБА_1 
з відшкодування (компенсації) земельного податку за період із 11 червня 2021 року по 08 листопада 2023 року складала 848 088,07 грн.
З метою вирішення даного спору в позасудовому порядку товариство направляло ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку лист щодо виконання умов укладеного між ними договору купівлі-продажу нерухомого майна, який повернуто відправнику у зв`язку з його неотриманням. Відповідні поштові відправлення, 
які направлялися товариством ОСОБА_1 і які містили рахунки, акти виконаних робіт і розрахунки, не були отримані останньою, вони повернуті у зв`язку із закінченням строку зберігання.
Пунктом 11 укладеного між товариством і ОСОБА_1 договором 
купівлі-продажу нерухомого майна передбачена відповідальність за невиконання 
або неналежне виконання своїх зобов`язань. Зокрема, визначено відповідальність покупця у вигляді сплати неустойки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банка України за кожен день прострочення за порушення строків виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором.
Крім того, згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наведеного, АТ «Укрпошта» просило суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь: 848 088 грн як збитки за сплачений земельний податок; 
264 790,57 грн - пеня за прострочення виконання договору; 38 878,63 грн - інфляційні втрати, 18 290,75 грн - три проценти річних, 17 550,72 грн - сплачений судовий збір.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції 

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року у складі судді Ковтун Н. Г. позовні вимоги 
АТ «Укрпошта» задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрпошта»: компенсацію сплаченого земельного податку у розмірі 848 088,07 грн; пеню за прострочення виконання договору у розмірі 264 790,57 грн; інфляційні втрати у розмірі 38 878,63 грн; 
три проценти річних у розмірі 18 290,75 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрпошта» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 17 550,72 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що АТ «Укрпошта» законно сплачувало грошові кошти за користування спірною земельною ділянкою 
до моменту державної реєстрації припинення права користування земельною ділянкою, а тому має право вимагати відшкодування сплачених грошових коштів. 
Виключно ОСОБА_1 , тобто покупець за договором купівлі-продажу нерухомого майна, наділена повноваженнями у встановленому законом порядку ініціювати реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою, яке до укладення сторонами у справі вищевказаного договору належало АТ «Укрпошта». При цьому відповідний обов`язок покупця закріплений, зокрема, 
у пункті 7 договору купівлі-продажу нерухомого майна.
У цій частині районний суд, разом із іншим, застосував статті 120, 125 ЗК України, статтю 1212 ЦК України.
Покупець не може бути суб`єктом плати за землю до того часу, поки не зареєструє за собою право власності чи користування земельною ділянкою (пункт 287.1 
статті 287 ПК України).
Відповідач належним чином не виконала свої договірні зобов`язання перед позивачем, унаслідок чого порушено майнові права товариства, у тому числі, 
у частині суми сплаченого земельного податку у розмірі 848 088, 07 грн. 
Крім того, товариство обґрунтовано й правильно здійснило нарахування інфляційних втрат у сумі 38 878,63 грн, та трьох процентів річних у сумі 18 290,75 грн (частина друга статті 625 ЦК України).
Відповідач у визначений процесуальним законом спосіб не спростував указані розрахунки заборгованості.
Районний суд застосував відповідні норми ЗК України, ЦК України, ПК України, урахував судову практику Великої Палати Верховного Суду Верховного Суду, у тому числі, щодо застосування частини другої статті 625 ЦК України. 
Розподіл судових витрат здійснено на підставі статті 141 ЦПК України.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Матухно Ю. О., задоволено частково.
Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову 
у задоволенні позовних вимог АТ «Укрпошта».
Стягнуто з АТ «Укрпошта» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений 
за подання апеляційної скарги, у розмірі 19 379,20 грн.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що рішенням Криворізької МР 
від 31 серпня 2021 року № 762 припинено право постійного користування 
АТ «Укрпошта» спірною земельною ділянкою. Тобто землевласник на підставі заяви товариства припинив право останнього на користування земельною ділянкою. Тому позивач безпідставно продовжував сплачувати грошові кошти 
за користування земельною ділянкою.
Районний суд зробив помилкові висновки про те, що лише відповідач наділена повноваженнями ініціювати реєстрацію припинення права постійного користування земельною ділянкою, так як відповідний обов`язок для ОСОБА_1 законом не передбачений. 
Починаючи з 01 січня 2013 року, тобто з моменту, коли Законом України 
«Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» 
на користувачів земельних ділянок було покладено обов`язок держаної реєстрації права постійного користування земельними ділянками, право постійного користування спірною земельною ділянкою не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вищевказаним рішенням органу місцевого самоврядування від 31 серпня 2021 року № 762 відповідне право товариства взагалі припинено і позивач був обізнаний про існування цього рішення Криворізької МР.
Наведені вище обставини виключають необхідність АТ «Укрпошта», починаючи 
з 01 вересня 2021 року, сплачувати податок за користування земельною ділянкою, площею 0,5158 га, яка розташована по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 1211000000:04:008:0479), 
і, як наслідок, унеможливлює для товариства вимагати компенсацію вказаного податку від відповідача.
Відповідач не може відповідати за дії чи бездіяльність органу місцевого самоврядування та позивача, який був обізнаний про припинення свого права постійного користування спірною земельною ділянкою.
При цьому відповідачем вживалися дії щодо реалізації наданого їй права оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою (укладення відповідних договорів з метою проведення землевпорядних робіт, розробки проєктної документації). Цей процес ускладнився, у тому числі, введенням на території України карантину у зв`язку з гострою респіраторною хворобою 
COVID-19 і введенням воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією росії 
проти України.
ОСОБА_1 зверталася до Криворізької МР із заявою про надання дозволу 
на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 
у користування для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд (зі зміною цільового призначення) за адресою: АДРЕСА_1 . 
27 червня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2037, яким відповідачу надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування зі зміною цільового призначення. 30 серпня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2173, яким відповідачу затверджено проєкт землеустрою та надано в оренду спірну земельну ділянку.
Крім того, 03 листопада 2023 року між відповідачем та Криворізькою МР укладено договір оренди спірної земельної ділянки.
Тобто ОСОБА_1 здійснювала процес підготовки документів та займалася оформленням договору оренди спірної земельної ділянки, що свідчить 
про помилковість суду першої інстанції, що відповідачем неналежним чином виконувалися зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна.
У свою чергу, позивач не був землекористувачем зазначеної земельної ділянки 
з вересня 2021 року до листопада 2023 року, так як його право постійного користування земельною ділянкою припинено на підставі його заяви рішенням органу місцевого самоврядування від 31 серпня 2021 року. Із цих підстав недоведеною є позиція товариства про наявність у нього обов`язку зі сплати земельного податку після серпня 2021 року.
Апеляційний суд, надаючи оцінку доводам позивача про сплату ним земельного податку, врахував, що з наданих товариством копій квитанцій неможливо встановити, що земельний податок сплачувався саме за користування земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер: 121100000:04:008:0479, 
або саме за відповідача, яка користується вказаною земельною ділянкою.
Суд апеляційної інстанції не перевіряв правильність розрахунків заборгованості, зроблених товариством, так як відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог по суті. 
Суд апеляційної інстанції застосував відповідні норми ЗК України та ЦК України.
Розподіл судових витрат здійснено на підставі статті 141 ЦПК України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги 

У березні 2026 року АТ «Укрпошта» із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року, в якій просить оскаржуване судове рішення скасувати, рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 жовтня 2025 року залишити в силі.
Підставами касаційного оскарження судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: застосування норм права 
без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду; суд належним чином не дослідив зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду 

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2026 року відкрито касаційне провадження у справі. Витребувано цивільну справу з районного суду. Надіслано іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів. Роз`яснено право подати відзив на касаційну скаргу та надано строк для подання відзиву 
на касаційну скаргу.
У квітні 2026 року справа надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 25 травня 2026 року справу призначено до судового розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 

Касаційна скарга АТ «Укрпошта», мотивована тим, що суд апеляційної інстанції зробив помилкові висновки по суті вирішення спору, не встановив фактичні обставини у справі, не надав правову оцінку поданим сторонами доказам, невірно застосував норми матеріального права й не застосував релевантну судову практику Верховного Суду.
Апеляційний суд не надав правову оцінку умовам укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 червня 2021 року, який було укладено на підставі протоколу електронних торгів від 07 жовтня 2020 року 
№ UA-PS-2020-09-22-000026-2.
У пункті 7 договору закріплено обов`язки покупця, зокрема, покупець зобов`язаний: протягом 60 календарних днів із моменту переходу права власності на нерухоме майно до покупця вжити необхідних заходів для оформлення/набуття 
ним користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, у тому числі подати необхідні документи до органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельною ділянкою, для прийняття відповідного рішення, тощо; компенсувати продавцю на підставі виставлених ним рахунків витрати з утримання нерухомого майна, зокрема і плату за користування земельною ділянкою на якій розташоване нерухоме майно за період із дати укладання даного договору до дати переоформлення /припинення/ розірвання відповідних договорів. 
Фактичну передачу майна було здійснено у день підписання договору купівлі-продажу нерухомого майна, тобто 11 червня 2021 року.
У цей самий день, 11 червня 2021 року, товариством було складено нотаріально посвідчену заяву про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою і на підставі цієї заяви рішенням Криворізької МР від 31 серпня 2021 року № 762 припинено право постійного користування спірною земельною ділянкою АТ «Укрпошта». 
Разом із цим, апеляційний суд не врахував, що обов`язок із оплати за землю припиняється у товариства лише після прийняття рішення власником (розпорядником) землі про припинення права постійного користування 
з обов`язковим внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру. Вказане узгоджується 
з умовами укладеного між сторонами договору та умовами проведеного аукціону, за результатом якого укладено договір. Такі дані були внесені лише у листопаді 
2023 року. Тому АТ «Укрпошта» до листопада 2023 року перебувала у статусі землекористувача спірної земельної ділянки і обґрунтовано здійснювало витрати, пов`язані з користуванням спірної земельної ділянки, зокрема, по сплаті за землю.
Моментом припинення права користування земельною ділянкою є момент державної реєстрації припинення відповідного права. Користувач не може бути суб`єктом плати за землю до того часу, поки не зареєструє за собою право користування земельною ділянкою.
Товариство має законне право на здійснення компенсації покупцем, як новим фактичним користувачем земельної ділянки, плати за землю, відшкодування збитків. При цьому товариство намагалося вирішити спір у позасудовому порядку, однак поштова кореспонденція, направлена на адресу відповідача, повернута відправнику.
Товариство надало суду докази оплати земельного податку за користування земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер: 121100000:04:008:0479, 
що підтверджується інформацією з електронного кабінету платника податків 
АТ «Укрпошта», в якому міститься інформація про сплату земельного податку 
за кодами адміністративно-територіальних одиниць та територій територіальних громад, серед яких знаходиться Покровський район міста Кривого Рогу, 
де й розташована спірна земельна ділянка. Ця інформація міститься у відкритих джерелах Державної податкової служби України. Товариство декларувало відповідні суми згідно з нормами чинного законодавства. 
При цьому АТ «Укрпошта» зверталася до Державної податкової служби України щодо отримання індивідуальної податкової консультації з приводу спірного питання. 
Суд апеляційної інстанції не перевіряв правильність розрахунків заборгованості, зроблених товариством, так як відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог по суті. 

У квітні 2026 року АТ «Укрпошта» подало Верховному Суду заяву про долучення доказів до матеріалів справи, в якій просить долучити до матеріалів справи 
та врахувати при вирішенні спору індивідуальну податкову консультацію 
від 01 квітня 2026 року, надану Державною податковою службою України на звернення товариства, яку просить долучити до матеріалів справи.
Разом із цим, цей доказ не було додано до позовної заяви, товариство 
не посилалося на нього в обґрунтування позовних вимог, йому не надавалася правова оцінка судами попередніх інстанцій під час ухвалення судових рішень.
У силу вимог статті 400 ЦПК України Верховний Суд не здійснює переоцінку доказів, не здобуває нові докази на підтвердження чи спростування обставин справи. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 
89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена 
як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції 
не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (див.: постанову Верховного Суду від 07 квітня 2026 року у справі № 569/967/25, провадження 
№ 61-542св26).
Отже, вирішення питання про витребування письмових доказів та/або долучення доказів до матеріалів справи у межах касаційного провадження правилами зазначеної глави ЦПК України не передбачено та до компетенції Верховного Суду 
не відноситься. 
Суд касаційної інстанції не може досліджувати нові докази, які стосуються суті спору.
Таким чином, Верховний Суд не приймає нові докази до матеріалів справи, не надає їм правову оцінку, а залишає таку заяву без розгляду.

Доводи особи, яка подала відзив касаційну скаргу

У квітні 2026 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу 
від представника ОСОБА_1 - адвоката Матухно Ю. О., в якому зазначається, що доводи касаційної скарги є безпідставними, апеляційний суд дійшов вірних висновків по суті вирішення спору. Судом апеляційної інстанції встановлено фактичні обставини у справі, надано належну правову оцінку поданим сторонами доказам, правильно застосовано норми матеріального права. 
АТ «Укрпошта» не було користувачем спірної земельної ділянки після 31 серпня 
2021 року на підставі відповідного рішення міської ради, а тому товариство не мало обов`язку після 31 серпня 2021 року сплачувати земельний податок. Відповідач 
не може відповідати за дії та бездіяльність позивача, органу місцевого самоврядування та інших посадових осіб.
Заявник касаційної скарги посилається на нерелевантну судову практику Верховного Суду, яка сформована у справах, де інші фактичні обставини.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11 червня 2021 рокуна підставі протоколу електронних торгів від 07 жовтня 
2020 року № UA-PS-2020-09-22-000026-2 між АТ «Укрпошта» (продавець) 
та ОСОБА_1 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, який посвідчено приватним нотаріусом та зареєстровано в реєстрі 
за номером 1982 (а. с. 6-9, т. 1).
Відповідно до пункту 1 указаного договору продавець зобов`язується передати 
у власність, а покупець зобов`язується оплатити та прийняти нерухоме майно - комплекс будівель та споруд (лот № 97s, протокол від 07 жовтня 2020 року 
№ UA-PS-2020-09-22-000026-2), що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .
Нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,5158 га, кадастровий номер 121100000:04:008:0479, яка перебувала у постійному користуванні 
АТ «Укрпошта», що підтверджується державним актом на право постійного користування землею від 04 травня 2000 року ІІ-ДП № 002782, виданим виконавчим комітетом Криворізької МР, та витягом із Державного земельного кадастру 
про земельну ділянку від 17 травня 2021 року № НВ-0521825972021.
На момент укладання цього договору купівлі-продажу нерухомого майна цільове призначення земельної ділянки було - «землі для розміщення та експлуатації будівель та споруд об`єктів поштового зв`язку».
Відповідно до пункту 7 вищевказаного договору покупець зобов`язаний, зокрема: протягом 60 календарних днів із моменту переходу права власності на нерухоме майно до покупця вжити необхідних заходів для оформлення/набуття 
ним користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, у тому числі, подати необхідні документи до органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельною ділянкою, для прийняття відповідного рішення тощо; компенсувати продавцю на підставі виставлених 
ним рахунків витрати з утримання нерухомого майна, зокрема і плату 
за користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно 
за період з дати укладання даного договору до дати переоформлення /припинення/ розірвання відповідних договорів. До 15 числа кожного місяця продавець надсилає покупцю рахунок, у якому вказується сума компенсації за попередній місяць 
та розрахунок цієї суми з зазначенням фактично спожитих послуг (з урахуванням податку на додану вартість за ставкою 20 %). Покупець повинен сплатити продавцю суму компенсації, зазначену у рахунку, протягом 10 робочих днів із дати отримання зазначеного рахунка.
Актом прийому-передачі від 11 червня 2021 року здійснено фактичну передачу майна у день підписання договору (а. с. 10, т. 1).
11 червня 2021 року АТ «Укрпошта» було складено нотаріально посвідчену заяву про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою 
у порядку статей 120, 141, 142 ЗК України (а. с. 11, т. 1).
Рішенням Криворізької МР від 31 серпня 2021 року № 762 на підставі 
заяви АТ «Укрпошта» про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою припинено право постійного користування АТ «Укрпошта» земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, яка розташована по АДРЕСА_1 , 
для розміщення комплексу будівель. Визнано таким, що втратив чинність і підлягає вилученню, у тому числі, додаток до державного акта ІІ-ДП № 002782 на право постійного користування землею від 04 травня 2000 року № 459 у частині земельної ділянки, площею 0,5158 га. Земельну ділянку віднесено до не наданих у власність або користування (землі запасу). Рекомендовано відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до земельно-облікової документації. Направлено рішення Головному управлінню Державної податкової служби у Дніпропетровській області для контролю за повним і своєчасним стягненням до бюджету плати за користування земельними ділянками (а. с. 12, т. 1).
Апеляційний суд установив, що право постійного користування АТ «Укрпошта» земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, не було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
11 січня 2022 року між ОСОБА_1 та фізичною особою-підприємцем 
(далі - ФОП) ОСОБА_2 укладено договір про надання робіт/послуг 
№ 11/01/02, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 зобов`язана надати консалтингові та землевпорядні послуги/роботи з оформлення права користування земельною ділянкою зі зміною цільового призначення під комплекс будівель та споруд 
для розміщення складів та майстерні з обслуговування автомобілів, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, розташованої за адресою: 
АДРЕСА_1 (пункт 1.1 договору).
За час цього дії договору ФОП ОСОБА_3 було отримано погодження матеріалів топографічної зйомки з балансоутримувачами інженерних мереж, а саме: 
АТ «Укртелеком» (погодження від 17 лютого 2022 року); АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (погодження від 22 лютого 2022 року); АТ «Кривбасводоканал» (погодження від 03 квітня 2023 року); АТ «Криворіжгаз» (погодження від 20 травня 2022 року); АТ «Криворізька теплоцентраль» (погодження від 28 липня 2022 року).
У результаті виконання вищезазначеного договору підготовано технічний звіт топографо-геодезична зйомка вищевказаної земельної ділянки.
Згідно з пунктом 2.1.3 зазначеного договору виконавець зобов`язана не пізніше семи місяців виконати роботи відповідно до пункту 1.1 договору.
24 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та комунальним підприємством «Парковка та реклама» Криворізької МР (далі - КП «Парковка та реклама») укладено договір № 2404/01 на розробку проєктної документації, відповідно 
до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується виготовити: графічні матеріали 
з обґрунтуванням площі та меж земельної ділянки для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд за адресою: 
АДРЕСА_1 .
28 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізької МР із заявою 
про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування для розміщення існуючого комплексу будівель 
та споруд (зі зміною цільового призначення) за адресою: АДРЕСА_1 .
25 травня 2023 року ОСОБА_1 повторно подала пакет документів 
для надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у користування.
27 червня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2037 «Про надання дозволу на розробку проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок 
у користування», яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: 
АДРЕСА_1 ,
у користування зі зміною цільового призначення.
20 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької МР пакет документів для поновлення (подовження) договору оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий 
номер 1211000000:04:008:0479.
30 серпня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2173 «Про затвердження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, реєстрацію права комунальної власності на земельні ділянки й надання їх в оренду», яким 
ОСОБА_1 затверджено проєкт землеустрою та надано в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № 1211000000:04:008:0479, категорія землі - землі житлової 
та громадської забудови, для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель, компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд.
03 листопада 2023 року на підставі рішення Криворізької МР від 30 серпня 2023 року № 2173 між ОСОБА_1 та Криворізькою МР укладено договір оренди земельної ділянки № 2023654.
Листом Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області 
від 23 січня 2023 року № 191/299-23 встановлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, площею 0,5158 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером 1211000000604600860479, 
з урахуванням коєфіцієнту індексації за 2021 рік, функціонального призначення, локальних коєфіцієнтів та у розрізі економіко-планувальних зон - 11 550 412,56 грн.
Згідно з довідками щодо розрахунку компенсації суми земельного податку 
АТ «Укрпошта» сплачено земельного податку за період із 11 липня 2021 року 
по 08 листопада 2023 року у розмірі 980 118,18 грн.
ОСОБА_1 компенсувала (відшкодувала) АТ «Укрпошта» 132 030,01 грн. 

Мотивувальна частина 

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій 
статті 389 ЦПК України. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Касаційна скарга АТ «Укрпошта» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 

Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. 
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним 
і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права 
із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду відповідає. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних 
або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір 
не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного 
або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
У справі, яка переглядається Верховним Судом, АТ «Укрпошта» посилалося 
на невиконання ОСОБА_1 умов укладеного між ними договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 червня 2021 року, зокрема, пункту 7 договору, який зобов`язував відповідача вжити заходи для оформлення/набуття нею права користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно. Позивач уважав, що у нього існував обов`язок зі сплати земельного податку, який припинився лише після прийняття рішення власником (розпорядником) землі про припинення права постійного користування 
для товариства з обов`язковим внесенням відповідних змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру.
Суд першої інстанції позов АТ «Укрпошта» задовольним. Апеляційний суд скасував рішення суду першої інстанції і ухвалив нове судове рішення про відмову 
у задоволенні позову товариства. 
З урахуванням доводів та меж касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд погоджується з висновками суду апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 2 ЗК України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Право користування земельною ділянкою врегульовано статтею 92 ЗК України.
Згідно з частиною першою статті 92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, 
яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Право оренди земельної ділянки врегульовано статтею 93 ЗК України.
Частинами першою та другою статті 93 ЗК України визначено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння 
і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися 
в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.
Статтею 95 закріплені права землекористувачів, а статтею 96 ЗК України - обов`язки землекористувачів.
Згідно зі статтею 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані: а) забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити 
її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; б) додержуватися вимог законодавства про охорону довкілля; в) своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату; г) не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; ґ) підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі; д) своєчасно надавати відповідним органам виконавчої влади та органам місцевого самоврядування дані про стан і використання земель та інших природних ресурсів у порядку, встановленому законом; е) дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон; є) зберігати геодезичні знаки, протиерозійні споруди, мережі зрошувальних і осушувальних систем; ж) не допускати випалювання сухої рослинності або її залишків з порушенням порядку, встановленого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища; з) обкошувати (з прибиранням скошеного) та оборювати земельні ділянки, прилеглі до торфовищ, полезахисних лісових смуг, луків, пасовищ, ділянок із степовою, водно-болотною та іншою природною рослинністю, у смугах відведення автомобільних доріг і залізниць. Законом можуть бути встановлені інші обов`язки землекористувачів.
Відповідно до частин першої та другої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками 
із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 ЗК України).
Підстави припинення права користування земельною ділянкою регламентовані статтею 141 ЗК України.
Відповідно до пункту а) частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 142 ЗК України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації.
У справі, яка переглядається Верховним Судом, судами попередніх інстанцій встановлено, що 11 червня 2021 року на підставі протоколу електронних торгів 
від 07 жовтня 2020 року № UA-PS-2020-09-22-000026-2 між АТ «Укрпошта» (позивач) (продавець) та ОСОБА_1 (відповідач) (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна - комплексу будівель та споруд (лот № 97s), 
що розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 .
Вищевказане нерухоме майно розташоване на земельній ділянці, площею 0,5158 га, кадастровий номер:121100000:04:008:0479, та перебувало у постійному користуванні продавця, тобто АТ «Укрпошта», що підтверджується наявними 
у матеріалах справи доказами та визнається сторонами.
Відповідно до пункту 7 вищевказаного договору купівлі-продажу нерухомого майна покупець зобов`язаний, зокрема: протягом 60 календарних днів із моменту переходу права власності на нерухоме майно до покупця вжити необхідних заходів 
для оформлення/набуття ним користування/власності на частину земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, у тому числі, подати необхідні документи до органів, уповноважених здійснювати розпорядження земельною ділянкою, для прийняття відповідного рішення тощо; компенсувати продавцю 
на підставі виставлених ним рахунків витрати з утримання нерухомого майна, зокрема і плату за користування земельною ділянкою, на якій розташоване нерухоме майно за період з дати укладання даного договору до дати переоформлення /припинення/ розірвання відповідних договорів. До 15 числа кожного місяця продавець надсилає покупцю рахунок, у якому вказується сума компенсації за попередній місяць та розрахунок цієї суми з зазначенням фактично спожитих послуг (з урахуванням податку на додану вартість за ставкою 20 %). Покупець повинен сплатити продавцю суму компенсації, зазначену у рахунку, протягом 10 робочих днів із дати отримання зазначеного рахунка.
Актом прийому-передачі від 11 червня 2021 року здійснено фактичну передачу майна у день підписання договору.
Тобто 11 червня 2021 року товариство передало майно відповідачу.
Крім того, у цей самий день, 11 червня 2021 року, АТ «Укрпошта» було складено нотаріально посвідчену заяву про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою у порядку статей 120, 141, 142 ЗК України.
Рішенням Криворізької МР від 31 серпня 2021 року № 762, тобто власника спірної земельної ділянки, на підставі заяви АТ «Укрпошта» про добровільну відмову 
від права постійного користування земельною ділянкою припинено право постійного користування АТ «Укрпошта» земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479. 
Цим рішенням органу місцевого самоврядування, разом із іншим, визнано таким, 
що втратив чинність і підлягає вилученню додаток до державного акта ІІ-ДП 
№ 002782 на право постійного користування землею від 04 травня 2000 року № 459 у частині земельної ділянки, площею 0,5158 га. Земельну ділянку віднесено 
до земель, які не надано у власність або користування (землі запасу). Рекомендовано відділу у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області внести зміни до земельно-облікової документації. Направлено рішення Головному управлінню Державної податкової служби у Дніпропетровській області для контролю за повним і своєчасним стягненням до бюджету плати за користування земельними ділянками.
АТ «Укрпошта» посилалося на те, що товариство сплачувало земельний податок за користування спірною земельною ділянкою до листопада 2023 року, тобто до того часу, як новий користувач зареєстрував своє право на земельну ділянку 
у визначеному законодавством та погодженому сторонами у договорі купівлі-продажу нерухомого майна порядку.
За період із 11 липня 2021 року по 08 листопада 2023 року товариство сплатило земельний податок за користування спірною землею у розмірі 980 118,18 грн, на підтвердження чого надало відповідні докази. ОСОБА_1 компенсувала (відшкодувала) товариству 132 030,01 грн. Проте різниця, тобто 848 088,07 грн, 
на думку АТ «Укрпошта», підлягає стягненню з нового користувача земельної ділянки на користь товариства.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін 
(частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 
ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, 
на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), 
що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, 
які мають значення для вирішення справи. 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування 
(частина перша статті 77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). 
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази 
за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність 
і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції застосував відповідні норми ЗК України 
та надав правову оцінку поданим сторонами доказам і обґрунтовано вказав 
про відсутність підстав для задоволення позову АТ «Укрпошта», так як із 31 серпня 2021 року право постійного користування АТ «Укрпошта» земельною ділянкою площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, було припинено землевласником. Спірну земельну ділянку було віднесено до земель, які не надано у власність або користування (землі запасу). При цьому позивачу було відомо 
про відповідне рішення органу місцевого самоврядування. Більше того, таке рішення прийнято на підставі заяві товариства, як землекористувача.
Отже, апеляційний суд вірно не врахував доводи товариства про те, що останнє законно продовжувало сплачувати грошові кошти за користування земельною ділянкою, користувачем якої уже не було, і про що було відомо як власнику землі, так і товариству, тобто колишньому землекористувачу.
Крім того, суд апеляційної інстанції вказав, що право постійного користування 
АТ «Укрпошта» земельною ділянкою,площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, не було зареєстровано уДержавному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а 31 серпня 2021 року воно було припинено за рішенням органу місцевого самоврядування. Вказане виключає можливість внесення 
до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей 
про припинення права постійного користування спірною земельною ділянкою,
про що вказував позивач, оскільки неможливо припинити реєстрацію права постійного користування, яке не було внесено до відповідного реєстру.
При цьому лише власник земельної ділянки, на підставі заяви землекористувача, приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, 
про що повідомляє органи державної реєстрації(частина четверта статті 142 
ЗК України). 
Вказане узгоджується з нормами Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», які вірно застосовано судом апеляційної інстанції. У силу положень пункту 3 частини першої статті 2 
вказаного Закону саме орган місцевого самоврядування є заявником реєстрації речових прав у разі припинення права постійного користування земельною ділянкою, що спростовує доводи товариства про те, що виключно відповідач наділений повноваженнями ініціювати реєстрацію припинення права користування земельною ділянкою, яке належало позивачу. 
Таким чином, апеляційний суд зробив обґрунтовані висновки про те, що у позивача були відсутні правові підстави для сплати земельного податку щодо земельної ділянки, право користування якої для товариства було припинено у встановленому законом порядку. 
При цьому саме позивач був ініціатором припинення свого право користування земельною ділянкою. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2018 року у справі 
№ 910/18560/16 вказано, разом із іншим, що особа, яка набула право власності 
на об`єкт нерухомості, розташований у межах земельної ділянки, якою користувався попередній власник нерухомого майна, набуває право вимагати оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою 
на умовах і в обсязі, які були встановлені для попереднього землекористувача - власника об`єкта нерухомості, або частиною земельної ділянки, яка необхідна 
для обслуговування об`єкта нерухомості розташованого на ній.
Встановлені апеляційним судом обставини виключають необхідність 
АТ «Укрпошта», починаючи з 01 вересня 2021 року, сплачувати податок 
за користування земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, і як наслідок, вимагати у позивача компенсації вказаного податку.
Крім того, судом апеляційної інстанції вірно вказано про те, що після припинення права постійного користування земельною ділянкою за товариством і до листопада 2023 року відповідачем, у тому числі, на виконання умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу нерухомого майна, вживалися дії щодо реалізації наданого їй права оформлення на своє ім`я документів на користування земельною ділянкою.
Для можливості користування земельною ділянкою відповідачем та укладення 
в подальшому договору оренди землі з органом місцевого самоврядування необхідно було змінити цільове призначення земельної ділянки, оскільки на момент укладання з товариством договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 червня 2021 року цільове призначення земельної ділянки було - «землі для розміщення 
та експлуатації будівель та споруд об`єктів поштового зв`язку», а ОСОБА_1 не є надавачем послуг поштового зв`язку.
11 січня 2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено договір про надання робіт/послуг № 11/01/02, згідно з яким ФОП ОСОБА_2 зобов`язана надати консалтингові та землевпорядні послуги/роботи з оформлення права користування земельною ділянкою зі зміною цільового призначення 
під комплекс будівель та споруд для розміщення складів та майстерні 
з обслуговування автомобілів, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (пункт 1.1 договору).
За час цього дії договору ФОП ОСОБА_3 було отримано погодження матеріалів топографічної зйомки з балансоутримувачами інженерних мереж, а саме: 
АТ «Укртелеком» (погодження від 17 лютого 2022 року); АТ «ДТЕК Дніпровські електромережі» (погодження від 22 лютого 2022 року); АТ «Кривбасводоканал» (погодження від 03 квітня 2023 року); АТ «Криворіжгаз» (погодження від 20 травня 2022 року); АТ «Криворізька теплоцентраль» (погодження від 28 липня 2022 року).
У результаті виконання вищезазначеного договору підготовано технічний звіт топографо-геодезична зйомка вищевказаної земельної ділянки. 
Згідно з пунктом 2.1.3 зазначеного договору виконавець зобов`язана не пізніше семи місяців виконати роботи відповідно до пункту 1.1 договору.
Разом із цим, апеляційний суд обґрунтовано вказав про те, що виконання договору від 11 січня 2022 року ускладнилося, а строк надання послуг за цим договором збільшився у зв`язку зі здійсненням протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та оголошенням воєнного стану 
на території України (вимушена евакуацією багатьох спеціалістів в інші регіони України, постійні ракетні обстріли, атаки на енергетичну інфраструктуру України, введення екстрених відключень електроенергії).
24 квітня 2023 року між ОСОБА_1 та КП «Парковка та реклама» укладено договір № 2404/01 на розробку проєктної документації, відповідно до пункту 1.1 якого виконавець зобов`язується виготовити: графічні матеріали з обґрунтуванням площі та меж земельної ділянки для розміщення існуючого комплексу будівель 
та споруд за адресою: 
АДРЕСА_1 .
28 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Криворізької МР із заявою 
про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у користування для розміщення існуючого комплексу будівель 
та споруд (зі зміною цільового призначення), а 25 травня 2023 року відпоавідач повторно подала пакет документів для надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення вказаної вище земельної ділянки у користування.
27 червня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2037, яким відповідачу надано дозвіл на розробку проєкту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у користування зі зміною цільового призначення.
20 липня 2023 року ОСОБА_1 подала до центру адміністративних послуг «Віза» виконавчого комітету Криворізької МР пакет документів для поновлення (подовження) договору оренди землі щодо земельної ділянки, кадастровий 
номер 1211000000:04:008:0479.
30 серпня 2023 року Криворізькою МР прийнято рішення № 2173, яким затверджено ОСОБА_1 проєкт землеустрою та надано в оренду земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий № 1211000000:04:008:0479, категорія землі - землі житлової 
та громадської забудови, для будівництва та обслуговування адміністративних будинків, офісних будівель, компаній, які займаються підприємницькою діяльністю, пов`язаною з отриманням прибутку для розміщення існуючого комплексу будівель та споруд.
03 листопада 2023 року на підставі рішення Криворізької МР від 30 серпня 2023 року № 2173 між ОСОБА_1 та Криворізькою МР укладено договір оренди земельної ділянки.
Тобто з січня 2022 року до листопада 2023 року відповідач вчиняла активні дії щодо оформлення своїх прав на спірну земельну ділянку. Вказане спростовує посилання товариства на те, що відповідачем неналежним чином виконувалися зобов`язання за договором купівлі-продажу нерухомого майна.
Суд апеляційної інстанції вірно відхилив посилання позивача про те, 
що товариство перебувало у статусі землекористувача спірної земельної ділянки 
до моменту припинення права із внесення змін до відповідного державного реєстру, а тому воно має право на здійснення компенсації відповідачем (як фактичним новим користувачем земельної ділянки) плати за землю. Рішенням Криворізької МР від 31 серпня 2021 року № 762 на підставі заяви позивача про добровільну відмову від права постійного користування земельною ділянкою припинено право постійного користування АТ «Укрпошта» земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 1211000000:04:008:0479. І саме з цього часу позивач перестав бути землекористувачем вказаної земельної ділянки.
Крім того, суд апеляційної інстанції надав правову оцінку (стаття 89 ЦПК України) наданим позивачем доказамсплати земельного податку за користування земельною ділянкою, площею 0,5158 га, кадастровий номер 121100000:04:008:0479 і вказав, що з копій відповідних квитанцій неможливо встановити, що земельний податок сплачувався саме за користування спірною земельною ділянкою,площею 0,5158 га, кадастровий номер: 121100000:04:008:0479. Із наданих позивачем копій квитанцій вбачається, що товариство сплачувало земельний податок 
без зазначення його сплати за користування земельною ділянкою, 
площею 0,5158 га, кадастровий номер 121100000:04:008:0479, або за відповідача, 
як нового користувачаземельної ділянки.
Таким чином позивач не довів свої позовні вимоги, зокрема, щодо невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу нерухомого майна від 11 червня 
2021 року, а також щодо наявності у товариства обов`язку зі сплати земельного податку до листопада 2023 року, так як право користування земельної ділянки 
у товариства припинилося на підставі рішення Криворізької МР від 31 серпня 
2021 року. 
Приватноправовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови 
у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див.: постанова Верховного Суду 
від 08 листопада 2023 року у справі № 761/42030/21 (провадження 
№ 61-12101св23)).
Отже, суд апеляційної інстанції зробив вірні висновки про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог товариства про стягнення з відповідача 848 088,07 грн компенсації земельного податку і, як наслідок, стягнення нарахованих на цю суму пені за прострочення виконання договору, інфляційних втрат і трьох процентів річних (частина друга статті 625 ЦК України).
Верховний Суд уважає, що суд апеляційної інстанції правильно визначився 
з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, 
які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи 
та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального 
та процесуального права.
Колегія суддів не вбачає неправильного застосування судом норм матеріального права, так і порушень норм процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. 
Зроблені судом апеляційної інстанції висновки узгоджуються з судовою практикою Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України), чинним на час ухвалення судового рішення законодавством, 
що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині. При цьому у кожній справі суд виходить з конкретних обставин та доказової бази з урахуванням наданих сторонами доказів, оцінюючи їх у сукупності. 
Судом апеляційної інстанції всебічно, повно та об`єктивно надано оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному окремому доказу, а підстави їх врахування чи відхилення є мотивованими (частина третя статті 89 ЦПК України), а тому відповідні доводи касаційної скарги відхиляються Верховним Судом.
Таким чином, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження, вони 
не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення, 
по суті зводяться до переоцінки доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України 
не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, 
а оскаржуване судове рішення - без змін.

Щодо судових витрат

Згідно з підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи у суді першої інстанції та апеляційної інстанції, у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення або зміни рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із переглядом справи у суді касаційної інстанції.
Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, тому розподіл судових витрат Верховим Судом не здійснюється.

Керуючись статтями 400, 401, 402, 410, 412, 416, 418 ЦПК України, Верховний Суд 
у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Укрпошта» залишити без задоволення.
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 лютого 2026 року залишити 
без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту 
її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник 
Судді: І. Ю. Гулейков
Г. В. Коломієць 
Р. А. Лідовець
Ю. В. Черняк