ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Шевченко А.В. суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2026 року Справа № 640/20346/22

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді: Епель О.В., 
суддів: Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року у справі 

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю 
«УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО»

до Головного управління ДПС у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.
1. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» (далі – Позивачка) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі – Відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № 00960270702 від 29.12.2021 форми «Р», № 00960200702 від 29.12.2021 форми «В4».
2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року, яке залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2025 року, адміністративний позов задоволено повністю.
3. 27.04.2025 Позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі щодо розподілу судових витрат зі сплати судового збору у розмірі 37215,00 грн та за подання касаційної скарги в розмірі 39696,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві.
4. Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року зазначену заяву Позивача було задоволено повністю та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Грейн-Експо» судові витрати із сплати судового збору у загальному розмірі 76911 грн 00 копійок.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у випадках передачі справи на новий розгляд розподіл судового збору у справі, в тому числі й сплаченого за подання касаційної скарги, здійснює адміністративний суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат. 
5. Не погоджуючись з таким додатковим рішенням суду, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, посилаючись зокрема на приписи статті 252 КАС України.
У своїй скарзі Апелянт також звертає увагу на те, що судом першої інстанції розподілені судові витрати не лише за подання касаційної скарги ТОВ «Укр-Гейн-Експо», а й судові витрати понесені за подання апеляційної скарги ТОВ «Укр-Гейн-Експо», які повинен був розподілити Шостий апеляційний адміністративний суд постановою від 10.04.2024. 
Також контролюючий орган звертає увагу на те, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення суду, було відкрито апеляційне провадження, рішення суду першої інстанції від 14 квітня 2025 року по справі №640/20346/22 ще не набрало законної сили та є таким, яке може бути скасоване за результатами апеляційного перегляду.
Обґрунтовуючи правильність своєї позиції Апелянт посилається на правові висновки Верховного Суду з питань розподілу судового збору, зокрема у справах №№ 640/6209/19, 809/1649/15, 2040/8090/18, 826/17123/18, 910/13473/19, 904/1169/17, 712/13890/15-ц, 569/3757/20, 520/12/20, 808/3013/16, 810/4749/15, 640/4563/19, 460/2736/18, 922/3422/18.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним додаткове рішення суду прийнято за неповно та неправильно встановлених обставин і з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо розподілу понесених нею витрат на правничу допомогу.
6. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 та від 24.07.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.
7. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін, стверджуючи про законність і обґрунтованість висновків суду та безпідставність доводів Апелянта. 
8. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення суду – без змін з наступних підстав.
9. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024, в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.11.2024 касаційну скаргу ТОВ «Укр-Грейн-Експо» задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 скасовано, справу № 640/20346/22 направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
При цьому, суд касаційної інстанції при задоволенні касаційної скарги не вирішував питання розподілу судових витрат за подання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр-Грейн-Експо» апеляційної та касаційної скарг.
При зверненні до Шостого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 було сплачено судовий збір в розмірі 37215,00 грн, що підтверджується квитанцією № ПН3721418 від 01 березня 2024 року; при зверненні до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.04.2024 сплачено судовий збір у розмірі 39696,00 грн (квитанція №ПН3804140 від 10 червня 2024 року).
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14.04.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві №00960270702 від 29.12.2021 форми «Р» та №00960200702 від 29.12.2021 форми «В4».
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР-ГРЕЙН-ЕКСПО» (ЄДРПОУ 39673098, адреса: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63) понесені ним судові витрати у розмірі 24 810 грн (двадцять чотири тисячі вісімсот десять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП: 44116011, адреса:04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до положень статті 129-1 Конституції України та статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Згідно зі статтею 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:
1) на професійну правничу допомогу;
2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;
3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;
4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;
5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (частина шоста статті 139 КАС України).
Суд вирішує питання щодо судових витрат під час ухвалення рішення, про що зазначає у його резолютивній частині (частина перша статті 143, частина п`ята статті 246 КАС України).
Відповідно до частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.
Стаття 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. 
11. Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що судовий збір є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на їх відшкодування.
Надаючи оцінку доводам Апелянта щодо відсутності у суду першої інстанції правових підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат (ухвалення додаткового рішення), оскільки рішення суду першої інстанції за результатом нового розгляду справи ще не набрало законної сили, колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність, оскільки апеляційне оскарження рішення суду по суті позовних вимог не є перешкодою для ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Навпаки, частиною четвертою статті 306 КАС України чітко визначено, що у разі, якщо під час вивчення матеріалів справи суддя-доповідач виявить невирішене питання про ухвалення додаткового рішення, суддя-доповідач постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути такі недоліки.
Окрім того, судова колегія звертає увагу, що станом на теперішній час рішення Київського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року є таким, що набрало законної сили, оскільки залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2025 року.
Отже, здійснивши розподіл судових витрат, суд першої інстанції не допустив порушення норм процесуального права, як на тому помилково наполягає Апелянт.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів контролюючого органу про відсутність правових підстав для розподілу судом першої інстанції судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги, судова колегія зазначає наступне.
Так, відповідно до частина шоста статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Разом з тим у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, то розподіл судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
З урахуванням вищезазначеного, а також враховуючи ту обставину, що Верховний Суд у постанові від 19.11.2024 у справі № №640/20346/22 (якою скасовано рішення судів попередніх інстанції у цій справі та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції) не здійснював розподіл судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарг, оскільки не приймав остаточне рішення, судова колегія приходить до висновку, що обов`язок здійснити такий розподіл було покладено саме на суд першої інстанції. 
Отже, Київський окружний адміністративний суд, стягнувши на користь Позивача судові витрати зі сплати ним судового збору за подання апеляційної скарги, дія у відповідності до приписів КАС України.
Посилання Апелянта на правові висновки Верховного Суду, викладені у справах №№ 809/1649/15, 2040/8090/18, 826/17123/18, 910/13473/19, 904/1169/17, 712/13890/15-ц, 569/3757/20, 520/12/20, 808/3013/16, 810/4749/15, 640/4563/19, 460/2736/18, 922/3422/18, судова колегія приймає до уваги та зазначає, що оскаржуване додаткове рішення суду таким висновкам не суперечить.
Водночас, посилання Апелянта на правову позицію ВС, викладену у постанові від 19.03.2020 у справі № 640/6209/19 є безпідставним, оскільки саме суд апеляційної інстанції ухвалив остаточне рішення у справі.
Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, перевіривши рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст. 308 КАС України, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року – без змін.
12. Розподіл судових витрат.
Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 червня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 30 червня 2026 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев