Справа № 450/2049/26 Провадження № 3/450/1311/26	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 червня 2026 року  суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Данилів Є.О. розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 
за ч. 4 ст. 121 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
19.04.2026 року о 11.20 год. на а/д М11 Львів – Шегині 10 км + 500 м водій ОСОБА_1 керував т/з Пежо Партнер д.н.з. НОМЕР_1 з непрацюючими габаритними вогнями, не працюючим заднім лівим стоп сигналом та вчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль у встановлений строк т/з, чим порушив п. 31.3 б, 31.4.3 а ПДР України. Дане правопорушення вчинено повторно протягом року.
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.4 ст. 121 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, клопотань до суду не скеровував.
При цьому, визначений частиною другою статті 268 КУпАП перелік справ, розгляд яких здійснюється за обов`язкової присутності особи, не містить справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 121-3 та 126 КУпАП.
Відповідно до глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію, згідно з якою відкладення розгляду справи має бути з об`єктивних причин і не суперечити дотриманню розгляду справи у розумні строки. Так, у рішенні у справі «Цихановський проти України» (Tsykhanovsky v. Ukraine) ЄСПЛ зазначив, що саме національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. Аналогічну позицію висловлено у рішеннях ЄСПЛ «Смірнова проти України» (Smirnov v. Ukraine, Application N 36655/02) , «Карнаушенко проти України»(Karnaushenko v. Ukraine, Application N 23853/02) .
Відтак, враховуючи необхідність дотримання строків розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановлених законом, суд прийшов до переконання щодо розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Розглядаючи матеріали адміністративної справи в межах наявних доказів, приходжу до висновку, що винуватість адмінправопорушника ОСОБА_1 який порушив вимоги ст. 35 ЗУ «Про дорожній рух» і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 121 КУпАП, повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 644676 від 09.04.2026 року; рапортом працівника поліції від 19.04.2026; довідкою складеною інспектором ВАП УПП у Львівській області ДПП капітаном поліції Попович Х. від 20.04.2026 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння 25.07.2025 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, а саме повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті.
Вирішуючи питання про вид стягнення, з врахуванням особи правопорушника, приходжу до висновку, що на правопорушника слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення у виді адміністративного у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці.
Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-
П О С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (тисяча сімсот) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 (три) місяці.
Стягнути з ОСОБА_1 665,60 грн. судового збору в дохід держави.
Роз`яснити, що відповідно до вимог частини першої статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно статті 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя 	Є. О. Данилів