ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

08.06.2026	м. Суми	Справа № 920/1061/23(920/388/26)	
Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., розглянувши матеріали справи № 920/1061/23(920/388/26)
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (вул. Каденюка Леоніда,1, м. Шостка, Сумська область; код 34113412)
до відповідача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 )
про стягнення 29972 грн 44 коп. 
Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача 29972,44 грн заборгованості за надані послугу з постачання теплової енергії та абонентського обслуговування за період з 01.10.2017 по 31.10.2021 та 2662,40 грн судового збору.
Ухвалою від 14.04.2026 суд постановив: прийняти позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” до розгляду у відокремленому провадженні в межах провадження у справі № 920/1061/23 банкрутство ТОВ “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” та відкрити провадження у справі; справа № 920/1061/23(920/388/26) підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив. 
Ухвала суду, надіслана відповідачу за адресою визначеною в інформаційній довідці про реєстрацію місця проживання особи, повернулась до суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».
Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
З огляду на викладене відповідач вважається належним чином повідомленим про розгляд справи.
Відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом і не подав до суду відзив на позов.
Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
При цьому, оскільки до суду не надходило клопотань учасників справи або одного з них в порядку частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, з огляду на відсутність у суду підстав для виклику сторін з власної ініціативи, господарський суд розглядає справу без проведення судового засідання.
У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.
З 15.10.2006 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» забезпечує тепловою енергією на опалення підприємства, установи, організації та населення м. Шостки і визнане надавачем послуг з теплопостачання (постачання теплової енергії) згідно з рішенням Виконавчого комітету Шосткинської міської ради № 226 від 28.07.2006.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VІІІ від 09.11.2017 (далі Закон).
Предметом господарської діяльності позивача є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення, підприємств, установ та організації міста Шостка. Тому позивач є виконавцем комунальної послуги в значенні Закону України «Про житлово-комунальні послуги».
ТОВ “ШП “Харківенергоремонт” у період по 31.10.2021 надавало послуги з централізованого опалення у будинок АДРЕСА_2 .
Власницею квартири АДРЕСА_3 , вищезгаданого будинку, опалювальна площа якої 33,4 кв.м, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.01.2024 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 158, вид. 17.05.2022, є ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 322 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
ОСОБА_1 отримала квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .
Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України).
Таким чином з дня смерті попереднього власника відповідач, має в силу норм статей 322, 360 ЦК України обов`язок з утримання спадкового майна.
З обігової відомості по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що в період з жовтня 2017 року по жовтень 2021 року за вказаною адресою здійснювалися щомісячні нарахування та оплати за послуги з централізованого опалення.
Відповідно до п. 6, 13 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачем житлово-комунальних послуг є індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна, на відповідній правовій підставі, і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб (далі Закон).
Таким чином, відповідач є індивідуальним споживачем в розумінні Закону.
У матеріалах справи містяться акти приймання теплоносія на опалювальному об`єкті від 17.10.2017, 23.10.2018, 29.10.2019, 21.10.2020, 23.10.2021 та актами перевірки роботи системи опалення після подачі теплоносія від 17.10.2017, 27.10.2018, 30.10.2019, 22.10.2020, 25.10.2021, які засвідчують факт отримання відповідачем послуг з централізованого опалення у зазначений період часу, через стояки, які проходять в межах приміщення, що і свідчить про надання послуг підприємством.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
У свою чергу ч. 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно зі ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно із ст. 11 ЦК України взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з п. 20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.
Із вищезазначеного вбачається, що на підставі рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, ТОВ «ШП «Харьківенергоремонт» визначено надавачем послуг з централізованого теплопостачання для опалення та підігріву питної води, а тому, між позивачем та відповідачем, який є отримувачем таких послуг, виникли взаємні права та обов`язки. Таким чином, відповідач, який є власником квартири № 42 у будинку № 11 по вул. Робоча у м. Шостка, зобов`язаний сплачувати за надані йому послуги з централізованого теплопостачання для опалення на основі діючих тарифів аж до їх оскарження, скасування чи зміни.
Обсяги спожитої споживачем послуги за відповідний період обліковувались встановленим в будинку № 11 по вул. Робоча в місті Шостка лічильником. Зауваження щодо правильності роботи зазначеного лічильника обліку теплової енергії від відповідачів не надходили.
Позивачем було надано послугу з постачання теплової енергії відповідачу за період з жовтня 2017 року по жовтень 2021 року включно, що підтверджується розрахунками заборгованості за послуги з централізованого опалення, актами приймання теплоносія та актами перевірки роботи системи опалення, що засвідчені підписами представників позивача та управителя багатоквартирного будинку, показаннями теплового лічильника на загальну суму 29972,44 грн.
Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
За приписами частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідач не розрахувався за послуги, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.
Доказів сплати боргу чи обґрунтованих заперечень проти позовних вимог відповідач не подав. 
Ураховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманих послуг з централізованого опалення за період з 01.10.2017 до 31.10.2021, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 29972,44 грн заборгованості. 
Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2662 грн 40 коп. покладаються на відповідача.
Крім того позивач просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витрат на направлення поштової кореспонденції іншим учасникам справи.
Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат на направлення поштової кореспонденції відповідачу позивачем надано суду фіскальний чек на суму 146,00 грн.
Отже, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на направлення поштової кореспонденції покладаються на відповідача у розмірі 146,00 грн.
Керуючись статтями 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Бурдейної Тетяни Михайлівни ( АДРЕСА_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Шосткинське підприємство “Харківенергоремонт” (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Каденюка Леоніда, 1, код ЄДРПОУ 34113412) 29972 грн 44 коп. (двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дві гривні 44 копійки) заборгованості за послуги з централізованого опалення за період з 01.10.2017 до 31.10.2021, 2662,40 грн (дві тисячі шістсот шістдесят дві гривні 40 копійок) судового збору та 146 грн (сто сорок шість гривень) витрат на направлення поштової кореспонденції.
3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 
Рішення складено 08.06.2026.
Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя	В.В. Яковенко