Єдиний унікальний номер: 378/592/26 
Провадження № 1-кп/378/35/26  

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді:             ОСОБА_1 , 
за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні за відсутності учасників кримінальне провадження № 12026116290000056 щодо  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта повна загальна середня, не працюючого, відповідно до ст. 89 КК України є таким, що немає судимості,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок за встановлених досудовим розслідуванням обставин, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 4 травня 2026 року за № 12026116290000056, обставин, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Так,  ОСОБА_3 28 квітня 2026 року, близько 22 години 30 хвилин, в порушення вимог ст. 30 Конституції України, переслідуючи умисел на незаконне проникнення до сараю, який знаходиться на території домогосподарства, розташованого по АДРЕСА_2 , усвідомлюючи протиправність своїх дій і бажаючи їх вчинити, усвідомлюючи факт належності сараю іншій особі, всупереч волі власника ОСОБА_4 , незаконно, за відсутності визначених законом підстав, без згоди потерпілої, шляхом вільного доступу проник на територію вказаного домогосподарства, після чого, відчинивши вхідні двері сараю проник всередину, чим порушив недоторканість іншого володіння особи.
Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.
Прокурор, в порядку ст. 302 ч. 1 КПК України звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі. 
Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.
Обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 162 ч. 1 КК України, повністю згоден із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ним кримінального правопорушення, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, у присутності захисника ОСОБА_5 подав письмову заяву про розгляд обвинувального акту стосовно нього у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за його відсутності (а. с. 12-13).
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна письмова заява потерпілої ОСОБА_4 (а. с. 17), в якій вона зазначає, що повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами вчиненого ОСОБА_3 кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та не заперечує щодо розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_3 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.
Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.
Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.
Суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до іншого володіння особи. 
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують йому покарання.
Судом враховується те, що обвинувачуваний вчинив кримінальний проступок, визнає вину в його скоєнні. Аналіз даних про особу обвинувачуваного вказує на те, що він не працює, по місцю проживання характеризується незадовільно (а. с. 78), на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває (а. с. 81), відповідно до ст. 89 КК України є таким, що не має судимості (а. с. 72-74, 87-96). 
Обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Враховуючи у сукупності відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України зазначені вище обставини, із урахуванням обставин вчинення кримінального проступку, даних про особу обвинуваченого, наявності обставин, що обтяжують йому покарання, суд вважає, що міру покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції частини статті, за якою його визнано винним у вчиненні кримінального проступку, у виді штрафу, бо саме така міра покарання є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Керуючись ст. ст. 368, 370-374, 381, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити покарання у виді штрафу у розмірі 60 (шістдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 (одна тисяча двадцять) гривень.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржено до Київського Апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя                ОСОБА_1