Справа № 420/20585/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 травня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, в якому просить: 
- Визнати протиправним та скасувати повністю рішення Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, оформленого відповіддю від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих.
- Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.03.2025 року військово-лікарською комісією у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) проведено медичний огляд Позивача, за результатами медичного огляду складено довідку ВЛК від 13.03.2025 р. № 805. На підставі статті: 61-б; 23-в; 64-в; 76-в графи III Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи _ Таблиці додаткових вимог _ Придатний до військової служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видів забезпечення, охорони. Позивач не погоджувався з встановленим йому ступенем придатності до військової служби в Довідці ВЛК від 13.03.2025 р. № 805, тому звернувся з відповідною скаргою до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України. За наслідками такого оскарження Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України надала відповідь від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих. Однак, відповідно до медичних документів ОСОБА_1 було визначено «Післятравматичний ДОА лівого променево-зап`ястного та ліктьового суглобів ІІІ стадії», «Вкорочення лівої променевої кістки на 2,5 см», «Післятравматичний деформуючий остеоартроз лівого ліктьового суглоба зі згинально-розгинальною контрактурою (165° - 75?)», «Комбінована контрактура лівого променево-зап`ясного суглоба з повною відсутністю ротації передпліччя» та зазначення про «виражене порушення функції лівої кінцівки», а також відсутність значного покращення стану здоров`я після довготривалих періодів лікування є підстави вважати, що дані характеристики захворювання ОСОБА_1 відносяться виключно до пункту «А» статті 61 Розкладу хвороб, що в свою чергу визначає непридатність до військової служби . Отже, довідка ВЛК від 13.03.2025 р. № 805 встановлює невірне віднесення захворювання ОСОБА_1 до пункту «Б» статті 61, що в свою чергу має наслідком невірне визначення ступеню його придатності до військової служби. Рішення ЦВЛК Держприкордонслужби України є результатом неналежної оцінки довідки ВЛК від 13.03.2025 р. № 805 , адже в ньому не відображено фактичну сторону (обставини, досліджувані документи тощо), нормативну сторону (застосовані норми права) спірних правовідносин та відповідно обґрунтування самого ж висновку про відсутність підстав для «скасування постанови ВЛК і проведення на теперішній час повторного медичного огляду з метою визначення ступеня придатності до військової служби». Фактично рішення ЦВЛК Держприкордонслужби України зводиться до однієї фрази про «абстрактну» правомірність дій ВЛК при винесенні довідки від 13.03.2025 р. № 805 та «відсутність порушень у прийнятті постанови відповідно до вимог Положення», що лише підтверджує той факт, що саме належного перегляду довідки ЦВЛК Держприкордонслужби України не проводилося. Натомість з медичних документів Позивача вбачаються очевидні факти невідповідності встановлених діагнозів в Довідці ВЛК від 13.03.2025 р. № 805 та встановлених діагнозів у інших медичних документах Позивача . У свою чергу Відповідач у рішенні від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих ніяким чином не обґрунтував спростування позиції Позивача щодо оскарження довідки ВЛК від 13.03.2025 р. № 805. Таким чином, у зв`язку з неповним дослідженням наданих медичних документів ЦВЛК Держприкордонслужби України, виходячи із наданої ними відповіді, не реалізувала належним чином свої повноваження.
Ухвалою від 01.07.2025 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
16.07.2025 року від представника відповідача - Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України надійшов відзив на адміністративний позов, згідно якого останній з позовними вимогами не погоджується та просить у задоволенні позову відмовити. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Центральною ВЛК прийнята від адвоката МАНДРИКА В.В. (вх. № 421 від 16.04.25) скарга на довідку гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ від 13.03.2025 № 805 в інтересах ОСОБА_1 ЦВЛК уважно та ретельно розглянута скарга, додані до неї матеріали та матеріали гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ, на підставі яких оформлена постанова ВЛК від 13.03.2025 № 805. ЦВЛК встановила: 1. Вказані діагнози вірно трактовані та підтверджені проведеними лабораторними, інструментальними методами обстеження, описами та консультативними висновками до проведених обстежень лікарями Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ. 2. Згідно діагнозів, вірно встановлено ступені хвороб, стани, фізичні вади та пояснення щодо застосування статей, а саме: 61-б; 23-в; 64-в; 76-в, що визначають ступінь придатності до військової служби. 3. Причинний зв`язок наявних захворювань встановлено вірно. Таким чином, гарнізонною ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ дотримано процедуру медичного огляду, здійснено необхідний комплекс діагностики, вірно винесено та трактовано діагнози стану здоров`я ОСОБА_1 на момент проведення йому медичного огляду. ЦВЛК не знайшла порушень у процедурі проведення медичного огляду та оформлення постанови ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ щодо ОСОБА_1 . Додатково, ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ та ЦВЛК при розгляді скарги, взято до уваги заключень закладів охорони здоров`я на які посилається Заявник. ЦВЛК розглянула скаргу Заявника (вх. №421 від 16.04.25) на довідку гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ від 13.03.2025 № 805 в інтересах ОСОБА_1 . За результатами розгляду скарги та доданих до неї матеріалів, ЦВЛК дійшла висновку що, ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ вірно проведено оцінку впливу класифікаторів клінічного стану та встановленого діагнозу по відношенню даних матеріалів, які відображають працездатність військовослужбовця за станом здоров`я, відповідно і про відсутність підстав скасування постанови гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ № 805 від 13.03.2025 року та ініціювання повторного медичного огляду солдата ОСОБА_1 
22.07.2025 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначив, що позивач вважає, що для прийняття обґрунтованого рішення за результатами розгляду скарги Позивача на довідку військово-лікарської комісії від 13.03.2025 р. № 805, Відповідач, мав право витребувати для перевірки обґрунтованості встановлених діагнозів від ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) копії картки обстеження та медичного огляду Позивача, форма якої встановлена згідно додатку 15 до Положення в разі амбулаторного проведення медичного огляду, або копії/витяги з медичної карти стаціонарного хворого та інші медичні документи (висновки, записи лікарів, результати проведених медичних досліджень), на підставі яких була прийнята постанова ВЛК, оформлена довідкою ВЛК від 13.03.2025 р. № 805. Натомість, рішення ЦВЛК ДПСУ, оформлене відповіддю від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих, не містить посилання на підстави прийняття постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), оформленої довідкою ВЛК від 13.03.2025 р. № 805, які спростовують встановлені діагнози захворювань Позивача в інших медичних документах доданих до скарги на таку довідку ВЛК. У відзиві на позовну заяву Відповідач також не наводить аргументованої позиції щодо спростування встановлених діагнозів у інших медичних документах Позивача, не посилається на підстави прийняття постанови ВЛК оформленої довідкою ВЛК від 13.03.2025 р. № 805, не долучає жодних підтверджуючих документів, які стали підставою прийняття постанови ВЛК оформленої довідкою ВЛК від 13.03.2025 р. № 805. ЦВЛК у оскаржуваному Позивачем рішенні та відзиві на позовну заяву не описано підстав, які стали причиною розходження діагнозів у медичних документах Позивача, які були долучені до первинної скарги на довідку ВЛК та встановлених діагнозів ВЛК, що зазначені у довідці ВЛК від 13.03.2025 р. № 805.
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 прикордонний загін).
13.03.2025 року військово-лікарською комісією у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами медичного огляду складено довідку ВЛК від 13.03.2025 р. № 805, відповідно до якої: 
Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Віддалені наслідки травми (1995р) перелому лівої променевої кістки. Оперативного лікування у вигляді консолідованого перелому, посттравматичної контрактури лівого ліктьового суглоба ІІ ст., лівого променево-зап`ястного суглоба ІІ ст. зі стійкою контрактурою лівого ліктьового та лівого променево-зап`ястного суглобів з помірним порушенням функції лівої верхньої кінцівки. Простий короткозорий астигматизм обох очей ст. в 1.0Д при гостроті зору з корекцією 0.8. Пресбіопія обох очей. Хронічна вертеброгенна цервіколюмбалгія у фазі ремісії. Посттравматична невропатія лівого серединного та променевого нервів з незначним порушенням функції. 
Захворювання, НІ, не пов`язані з проходженням військової служби. 
Розповсюджений остеохондроз хребта з незначним порушенням функції. 
Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. 
На підставі статті: 61-б; 23-в; 64-в; 76-в графи III Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо застосування статей, що визначають ступінь придатності до військової служби, графи _ Таблиці додаткових вимог _ Придатний до військової служби в органах (підрозділах) забезпечення, навчальних закладах, науково дослідних установах, підрозділах технічного, матеріального, медичного та інших видів забезпечення, охорони.
08.04.2025 року представником ОСОБА_1 подано до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України скаргу на довідку ВЛК від 13.03.2025 р. № 805,в якій просив скасувати довідку в частині визначення ступеня придатності до військової служби; прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК для визначення ступеня придатності, з урахуванням належної оцінки наявних захворювань з урахуванням наданих медичних документів.
Листом від 21.04.2025 року № 13.1/29847-25-Вих Центральною військово-лікарською комісією Державної прикордонної служби України повідомлено про розгляд скарги та зазначено, що на теперішній час, щодо солдата ОСОБА_2 , винесена та є чинною, постанова гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ № 805 від 13.03.2025 року. Постанова оформлена у відповідності до Положення та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей: 61-б, 23-в, 64-в, 76-в, що визначають ступінь придатності до військової служби. Причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв встановлено вірно. У зв`язку із відсутністю порушень у прийнятті постанови відповідно до вимог Положення, ЦВЛК ДПСУ не вбачає підстав скасування постанови гарнізонної ВЛК Одеського ВМКЦ (КГ) ДПСУ № 805 від 13.03.2025 року та ініціювання повторного медичного огляду солдата ОСОБА_2 . 
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України від 25.03.1992 за №2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон №2232-XII).
Відповідно до частини тринадцятої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 70 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», частини третьої статті 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, порядок проведення військово-лікарськими комісіями (далі - ВЛК) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) медичного огляду громадян призовного віку; військовозобов`язаних, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їхніх сімей; осіб, звільнених з військової служби Держприкордонслужби та військових частин прикордонних військ СРСР та їх органів управління, дислокованих на території України; військовослужбовців Держприкордонслужби та працівників Держприкордонслужби, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I, II груп патогенності; військовослужбовців Держприкордонслужби, які проходять військову службу на кораблях, катерах та суднах забезпечення Морської охорони Держприкордонслужби; льотного складу та авіаційного персоналу Держприкордонслужби, з метою визначення їх придатності за станом здоров`я до військової служби (роботи за фахом), встановлення причинного зв`язку захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва) з проходженням військової служби та встановлення причинного зв`язку, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), які призвели до смерті військовослужбовців Держприкордонслужби, визначений Положенням про походження медичного огляду в Державній прикордонній службі України, затвердженого наказом МВС №441 від 25.06.2024 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №1089/42434 від 18.07.2024 року (далі - Положення).
Відповідно до п.1 глави 3 розділу ІІ Положення з метою проведення медичного огляду у Держприкордонслужбі утворюються:
- постійно діючі ВЛК (ЛЛК);
- тимчасово діючі ВЛК (ВЛК ВВНЗ (далі - ТдВЛК ВВНЗ) для медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ Держприкордонслужби, кандидатів на військову службу за контрактом).
Відповідно до п.1 глави 4 розділу ІІ - до постійно діючих військово-лікарських комісій відносяться госпітальні (гарнізонні) ВЛК, які утворюються:
- госпітальна ВЛК - в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, за клінічними профілями в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби може бути створено декілька госпітальних ВЛК;
- гарнізонна ВЛК - при клініках амбулаторно-поліклінічної допомоги, поліклініках закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби.
Організація проведення медичного огляду госпітальної (гарнізонної) ВЛК в закладі охорони здоров`я Держприкордонслужби покладається на начальника закладу.
ЦВЛК відповідно до Положення про орган, затвердженого наказом Адміністрації Держприкордонслужби від 12.10.2009 року №755 - є органом забезпечення Державної прикордонної служби України. Діяльність ЦВЛК ДПСУ регламентується Конституцією України, Законами України, актами президента України, постановами Верховної ради України, актами Кабінету Міністрів України, наказами та розпорядженнями Адміністрації Держприкордонслужби України.
Повноваження ЦВЛК ДПСУ визначені п.8 ст.2 Розділу ІІ Положення, до них входить:
- організація проведення у Держприкордонслужбі ВЛК (ЛЛК) медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
- розроблення спільно з медичними спеціалістами Адміністрації Держприкордонслужби проектів нормативно-правових актів, посібників, методичних рекомендацій з питань проведення медичного огляду ВЛК;
- розроблення спільно з МОЗ медичних показань для військово-професійного призначення кандидатів для проходження військової служби за контрактом за військовими спеціальностями;
- розроблення науково обґрунтованих вимог до стану здоров`я військовослужбовців Держприкордонслужби;
- контроль за правильністю надання ВЛК (ЛЛК) до ЦВЛК медичної документації з питань проведення медичного огляду;
- розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань, що стосуються покладених на ЦВЛК завдань;
- аналіз та узагальнення результатів і досвіду роботи ВЛК (ЛЛК);
- проведення аналізу й оцінки результатів медичного огляду військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, розробка пропозицій для поліпшення проведення медичного огляду ВЛК (ЛЛК);
- організація та проведення нарад і зборів з питань проведення медичного огляду ВЛК (ЛЛК);
- контроль, розгляд, затвердження, незатвердження постанов постійно діючих, тимчасово діючих ВЛК (ЛЛК);
- здійснення контролю за роботою ЛЛК в авіаційних частинах Держприкордонслужби;
- прийняття та перегляд постанов про причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у колишніх військовослужбовців з числа осіб льотного складу, якщо вони звільнені у запас або відставку з військової служби безпосередньо з льотної роботи;
- організація та проведення медичного огляду ВЛК плавскладу Держприкордонслужби.
ЦВЛК має право:
- приймати постанови згідно з цим Положенням, розглядати, переглядати скасовувати, затверджувати, контролювати постанови ВЛК, ЛЛК, переглядати власні постанови;
- оглядати осіб, зазначених у пункті 1 розділу I цього Положення;
- перевіряти роботу ВЛК, ЛЛК з питань організації та проведення ними медичного огляду;
- запитувати документи, що характеризують обставини отримання особою, що оглядається, захворювання, травми (поранення, контузії, каліцтва), необхідні для прийняття постанови про їх причинний зв`язок, а саме: матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства, витяги з наказів, акт розслідування нещасного випадку (випадку смерті), що стався, за формою Нвс-5, наведеної у додатку 1 до Інструкції про порядок розслідування та ведення обліку нещасних випадків у Державній прикордонній службі України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22 березня 2016 року №199, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18 квітня 2016 року за №574/28704 (далі - Інструкція) (далі - акт Нвс-5), акт про нещасний випадок (випадок смерті або загибелі, спричиненої діями противника), що стався із військовослужбовцем під час виконання ним обов`язків військової служби за формою Нвс-1, наведеною у додатку 2 до Інструкції (далі - акт Нвс-1), акт про нещасний випадок (випадок смерті або загибелі, спричиненої діями противника), що стався з військовослужбовцем не під час виконання ним обов`язків військової служби за формою НПвс, наведеною у додатку 3 до Інструкції (далі - акт НПвс), довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва); документи з особових та пенсійних справ, медичні документи; архівні довідки, характеристики та інші документи, необхідні для прийняття постанови (у разі надання копій зазначених документів такі копії підшиваються до складеного протоколу та передаються до архіву Держприкордонслужби зі строком зберігання 50 років);
- за погодженням з Адміністрацією Держприкордонслужби залучати лікарів закладів охорони здоров`я (органів) Держприкордонслужби, представників органу Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, що оглядається, для визначення результатів медичного огляду;
- перевіряти організацію, стан та результати медичного огляду кандидатів на навчання у ВВНЗ, а також осіб, які приймаються на військову службу за контрактом до Держприкордонслужби;
- ініціювати направлення в заклади охорони здоров`я Держприкордонслужби на контрольний та повторний огляди військовослужбовців Держприкордонслужби та членів їх сімей, військовозобов`язаних, резервістів, працівників Держприкордонслужби;
- запитувати та отримувати від органів Держприкордонслужби узагальнені результати медичного огляду осіб, з числа зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення, яким медичний огляд проведено згідно з вимогами Порядку проведення обов`язкових профілактичних медичних оглядів та видачі особистих медичних книжок, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2001 року №559;
- запитувати від закладів охорони здоров`я, органів Держприкордонслужби, територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (далі - ТЦК та СП), ВВНЗ інформацію для узагальнення та оцінки результатів медичного огляду ВЛК, ЛЛК;
- надавати до Адміністрації Держприкордонслужби знеособлені результати медичного огляду осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення;
- розглядати документи ВЛК, ЛЛК, які складені за результатами проведених у разі направлення медичних оглядів військовослужбовців Держприкордонслужби в закладах охорони здоров`я інших військових формувань, та виносити власну постанову;
у разі незатвердження постанови ВЛК скасовувати її та протягом п`яти робочих днів з дати її скасування виносити власну постанову із зазначеного питання;
- у разі неповного проведення медичного огляду особи чи недотримання ВЛК, ЛЛК при проведенні медичного огляду вимог цього Положення скасовувати постанову та направляти свідоцтво про хворобу на доопрацювання з викладенням причин, через які постанову ВЛК, ЛЛК скасовано;
- надавати роз`яснення щодо формулювань постанов ВЛК, ЛЛК;
- перевіряти організацію та стан лікувально-діагностичної роботи в закладах охорони здоров`я Держприкордонслужби, органах Держприкордонслужби з питань здійснення медичного огляду ВЛК, ЛЛК;
- рекомендувати направлення військовослужбовців Держприкордонслужби на обстеження до спеціалізованих закладів охорони здоров`я.
Пунктом 1 глави 4 Розділу III Положення визначено, що направлення на медичний огляд проводиться начальниками відповідних органів Держприкордонслужби, де проходить службу військовослужбовець, військовою прокуратурою, судами, головою ЦВЛК, начальниками закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за місцем лікування.
Відповідно до п.6 глави 4 Розділу III Положення військовослужбовці оглядаються ВЛК закладів охорони здоров`я Держприкордонслужби за зоною відповідальності цих закладів, а також за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні.
Відповідно до вимог п.1 глави 11 Розділу III Положення постанови військово-лікарських комісій приймаються колегіально та більшістю голосів. ВЛК при винесені постанови оцінює документи особи, які характеризують стан її здоров`я, висновки лікарів за результатами медичного огляду в закладі охорони здоров`я ДПСУ, документи особи, які характеризують стан її здоров`я, з інших закладів охорони здоров`я за наявності, які є додатковими матеріалами для встановлення діагнозу. У прийняті постанови голова та члени комісії незалежні, у разі незгоди голови або членів ВЛК з думкою інших членів, їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК, ЛЛК.
Пунктом 2 глави 11 розділу ІІІ Положення № 441 визначено, що у разі визнання ЦВЛК звернення щодо перегляду (скасування) постанови ВЛК обґрунтованою, ЦВЛК переглядає оскаржувану постанову ВЛК або приймає рішення про направлення на повторний або контрольний огляд ВЛК. ЦВЛК розглядає звернення на постанову ВЛК та приймає рішення в строки, визначені статтею 20 Закону України "Про звернення громадян". На повторний або контрольний медичний огляд особи, зазначені в пункті 1 розділу І цього Положення, направляються для проходження медичного огляду ВЛК в інший заклад охорони здоров`я Держприкордонслужби, ніж той, у якому проводився медичний огляд ВЛК, постанова якої скасована або оскаржується.
У разі визнання ЦВЛК звернення необґрунтованим, воно повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями, у строк, визначений Законом України "Про звернення громадян". Постанови ЦВЛК, ВЛК, ЛЛК оскаржуються в строки, визначені статтею 17 Закону України "Про звернення громадян". Постанови ВЛК інших військових формувань, які винесені стосовно військовослужбовців Держприкордонслужби, підлягають обов`язковому розгляду ЦВЛК з прийняттям власної постанови.
У випадку скасування ЦВЛК постанови ВЛК, ЦВЛК приймає власну постанову. Постанова ЦВЛК оформляється в 4 примірниках. Перший примірник зберігається у ЦВЛК протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Другий примірник направляється на адресу ВЛК, постанова якої скасована, із занесенням даних у книгу протоколів засідань ВЛК, ЛЛК та зберігається протягом 5 років з подальшим здаванням у Центральний архів Держприкордонслужби. Третій та четвертий примірники направляються на адресу органу Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовця. Третій примірник долучається до особової справи військовослужбовця, четвертий примірник видається військовослужбовцю начальником органу Держприкордонслужби чи начальником кадрового підрозділу.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що орган, до якого направлена скарга, зобов`язаний об`єктивно і вчасно її розглянути, перевірити викладені в ній факти, прийняти рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечити його виконання, а також повідомити громадянина про наслідки розгляду такої заяви.
Аргументуючи позовні вимоги, представник позивач зазначає, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, оскільки здійснив поверхневий розгляд скарги та не врахував наданих медичних документів.
При цьому, проаналізувавши зміст листа від 21.04.2025 року № 13.1/29847-25-Вих, суд зазначає, що лист не містить жодної оцінки обґрунтувань, викладених позивачем у скарзі. Відповідач повідомив позивача про необґрунтованість його звернення та відсутність підстав для ініціювання повторного медичного огляду, й роз`яснив, що постанова оформлена у відповідності до Положення та вимог Розкладу хвороб, станів, фізичних вад та пояснення щодо статей: 61-б, 23-в, 64-в, 76-в, що визначають ступінь придатності до військової служби.
Поряд з цим оцінка та обґрунтована відповідь щодо правомірності висновку ВЛК з урахування обставин, викладених у скарзі та долучених до неї медичних документів, а саме щодо діагнозів позивача та детальних пояснень щодо підпадання захворювань під інші пункти статтей Розкладу хвороб, частина яких, які на думку заявника, встановлює непридатність до військової служби, відповідачем не надана. 
За таких обставин справи суд вважає, що Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України як установа, наділена повноваженнями щодо контролю за постановами будь-якої ВЛК (включно з їх переглядом по суті прийнятих діагнозів) в межах своїх дискреційних повноважень повинна була належно, повно та об`єктивно розглянути скаргу позивача про перегляд постанови ВЛК в розрізі встановлених позивачу діагнозів у сукупності з обстеженнями та за результатами такого розгляду надати відповідь (висновок) про правомірність/неправомірність постанови ВЛК.
В той же час, надання вказаної оцінки у відзиві на позовну заяву свідчить лише про те, що під час розгляду скарги представника ОСОБА_1 відповідач, Центральна військово-лікарська комісія Державної прикордонної служби України, діяла без дотриманням приписів Положення № 441.
Таким чином, наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, оформлене відповіддю від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих.
Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача прийняти рішення про направлення позивача на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК для визначення ступеня придатності, з урахуванням наданих медичних документів, суд вважає за необхідне зазначити таке.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до Рекомендації № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11 травня 1980 року на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з п.1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 р. № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.
Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Частиною 4 статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному п.4 ч.2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
На підставі наведеного, суд зазначає, що питання визначення наявності або відсутності підставі для прийняття рішення про направлення позивача на контрольне обстеження та медичний огляд ВЛК для визначення ступеня придатності є дискреційними повноваженнями відповідача. Суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (вх. № 421 від 16.04.2025 р.) про скасування довідки військово-лікарської комісії від 13.03.2025 р. № 805, з урахуванням висновків суду у цій справі.
Решта доводів учасників справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують, а тому не беруться судом до уваги.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню. 
Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», інші витрати позивачем не понесені, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 139, 241-246, 293 КАС України, суд, 
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України (адреса: вул. Володимирська, 26, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ 45890441) – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Державної прикордонної служби України, оформлене листом-відповіддю від 21.04.2025 р. №13.1/29847-25-Вих.
Зобов`язати Центральну військово-лікарську комісію Державної прикордонної служби України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 (вх. № 421 від 16.04.2025 р.) про скасування довідки військово-лікарської комісії від 13.03.2025 р. № 805, з урахуванням висновків суду у цій справі.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів