ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1682/26 Справа № 188/344/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Місюра К.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 червня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Паливоди В.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2026 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, 16.12.2025 року о 20 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 в с. Миколаївка по вул. Першотравнева біля будинку 222в керував автомобілем LAND ROVER д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в установленому законом порядку, зі згоди водія, на місці, із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер 6810, тест № 1367, результат якого 1, 82%, чим порушив п. 2.9.а. ПДР України. 
Постановою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2026 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, та стягнуто на користь держави судовий збір.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Паливода В.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувся без участі захисника, чим грубо порушено права ОСОБА_1 ;
- відсутній підпис ОСОБА_1 в акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, незрозуміла дата повірки Драгеру 6810;
- ОСОБА_1 не отримував акт огляду на стан сп`яніння;
- поліцейський не направив ОСОБА_1 у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, після висловленої незгоди останнього з результатами.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилисяся, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Як встановлено апеляційним переглядом, вказані вимоги закону при розгляді судом першої інстанції справи про адміністративне правопорушення були дотримані та виконані в повному обсязі. 
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності, зокрема: протоколом серії ЕПР1 №542705 від 16.12.2025 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 відмовився від підпису, результатами спеціального технічного засобу Драгер 6810, тест №1367, 1,82 ‰, відеозаписом.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Зазначені вище докази є належними та допустимими в розумінні ст. 251 КУпАП, а з огляду на їх узгодженість, і достатніми для встановлення необхідних фактичних обставин справи та належного її розгляду.
Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_1 на захист у зв`язку з розглядом справи судом першої інстанції за відсутності його захисника є безпідставними.
Доводи щодо порушення права на захист у зв`язку з розглядом справи без участі захисника у суді першої інстанції є безпідставними, оскільки у матеріалах справи відсутні повноваження адвоката на представництво інтересів ОСОБА_1 у суді першої інстанції, зокрема ордер або договір про надання правничої допомоги.
Також слід врахувати, що під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його захисник не були позбавлені можливості надати свої пояснення, заявити клопотання, подати докази та висловити заперечення щодо висновків суду першої інстанції, тобто у повному обсязі реалізували процесуальні права, передбачені КУпАП. За таких обставин посилання ОСОБА_1 на порушення права на захист є необґрунтованими.
Доводи апеляційної скарги про недопустимість результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку з відсутністю підпису ОСОБА_1 в акті огляду та протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставними.
Як убачається з матеріалів справи та дослідженого судом відеозапису, огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager 6810», результат якого становив 1,82 проміле. Після оголошення результату огляду ОСОБА_1 не висловлював незгоди з показаннями приладу, не заперечував результат проведеного тестування та не наполягав на проведенні огляду в закладі охорони здоров`я.
Водночас відсутність підпису ОСОБА_1 в акті огляду на стан сп`яніння та протоколі про адміністративне правопорушення зумовлена його відмовою від підписання зазначених документів, про що містяться відповідні відмітки в матеріалах справи. Сам по собі факт відмови особи від підпису процесуальних документів не свідчить про недійсність результатів огляду та не спростовує встановлених обставин правопорушення.
За таких обставин відсутність підпису ОСОБА_1 не ставить під сумнів належність і допустимість доказів, покладених в основу висновку про його винуватість.
Твердження про неотримання ОСОБА_1 акта огляду на стан сп`яніння також не впливає на доведеність його вини, оскільки саме по собі неотримання копії документа не спростовує результатів проведеного огляду та не свідчить про недопустимість відповідного доказу.
Безпідставними є й доводи про те, що працівник поліції не направив ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я після висловлення незгоди з результатом огляду. З дослідженого судом відеозапису вбачається, що після проведення огляду на місці з використанням приладу «Drager 6810» результат тесту становив 1,82 проміле, при цьому ОСОБА_1 результат огляду не заперечував та незгоди з ним не висловлював. Відтак підстав для направлення особи до закладу охорони здоров`я для проведення повторного огляду у працівників поліції не виникло.
Крім того, відеозапис події підтверджує наявність у ОСОБА_1 характерних ознак алкогольного сп`яніння, а результати огляду за допомогою спеціального технічного засобу зафіксували значний рівень алкоголю в організмі — 1,82 проміле. Сукупність досліджених доказів є належною, допустимою та достатньою для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Судом обґрунтовано накладено стягнення на загальних підставах за ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, а тому порушень вимог закону при накладенні стягнення не вбачається. 
Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Таким чином, вважаю за доцільне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу захисника Паливоди В.П. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1 на постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2026 року – залишити без задоволення.
Постанову Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 22 квітня 2026 року щодо  ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко