Справа № 369/18335/25
Провадження № 2/369/6566/26
РІШЕННЯ
Іменем України

27.04.2026 року м. Київ 

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Янченка А.В. при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/18335/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчатися-
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчання.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовувала тим, що 07.10.2006 року був зареєстрований шлюб між позивачем та відповідачем у Міському відділі РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №483.
Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2624.
Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Борщагівською сільською радою від 05.09.2025 року №596 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та має на утриманні доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням від 29.04.2011 року справа № 2-1694/11 Дніпровський районний суд м. Києва вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2024 року по справі № 369/6865/24 було змінено спосіб стягнення аліментів та призначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 виповнилось 18 років, у зв`язку з досягненням повноліття спільної доньки сторін з відповідача припинили стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 .
ОСОБА_3 зарахована на перший курс Запорізького національного університету для здобуття вищої освіти на факультет менеджменту, на денну форму навчання, на платній основі, на навчальні роки 2025/2026-2028/2029
Відповідач не виявляє бажання самостійно сплачувати аліменти.
У зв`язку із зазначеними обставинами позивач звернулася з позовом до суду.
На підставі вищевказаного позивач просила суд стягнути з відповідача  ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 07 жовтня 2025 року, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09.10.2025 року відкрито провадження у цивільній справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
04.12.2025 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній просив врахувати матеріальне становище відповідача та зменшити позовні вимоги з 1/4 до 1/7 частини усіх видів заробітку, розглянути справи за його відсутності.
08.12.2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, згідно якої остання просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
05.01.2026 року до суду від представника відповідача надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно якого останній просив суд врахувати при ухваленні рішення надання ним матеріальної допомоги своїй матері, просив розглядати справу за його відсутності.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином.
Позивач та представник позивача адвокат Тимошенко Н.М. в судове засідання не з`явилися. Представником позивача було подано клопотання заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. 
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.10.2006 року був зареєстрований шлюб між позивачем у Міському відділі РАЦС Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області, актовий запис №483.
Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина - донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №2624.
10.09.2012 року Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва по справі №2604/16553/2012 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 
13.06.2014 року ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 », що підтверджується Свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 13.06.2014 року.
Відповідно до довідки про склад сім`ї виданої Борщагівською сільською радою від 05.09.2025 року №596 ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 та має на утриманні доньку ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням від 29.04.2011 року справа № 2-1694/11 Дніпровський районний суд м. Києва вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн.
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.08.2024 року по справі № 369/6865/24 було змінено спосіб стягнення аліментів та призначено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої ОСОБА_3 а в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.
ІНФОРМАЦІЯ_2 спільній доньці сторін виповнилось 18 років. ОСОБА_3 зарахована на перший курс Запорізького національного університету для здобуття вищої освіти на факультет менеджменту, на денну форму навчання, на платній основі, на навчальні роки 2025/2026-2028/2029
ОСОБА_1 внесено на розрахункові рахунки освітнього закладу 20 592,00 грн., плату за перший семестр.
Позивач не може повністю оплачувати навчання та нести витрати на утримання дитини яка продовжує навчання.
З огляду на спірні правовідносини та встановлені обставини суд приходить до наступних висновків.
Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.
Зважаючи на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
У відповідності до ч. 4 ст. 27 згаданої Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 Сімейного кодексу України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.
Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 Сімейного кодексу України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання) (постанова Верховного Суду від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц).
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України.
Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для задоволення позову в повному обсязі.
Отже, слід стягнути з відповідача  ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 07 жовтня 2025 року, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Вказаний розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітньої дочки, яка навчається та платоспроможності самого відповідача.
Заперечення відповідача не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.
У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже, згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп.
Керуючись ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. ст. 24, 56, 105, 110, 112, 141, 150, 155, 180-183, 191 СК України, ст. ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 258, 263, 264, 265, 273, 274, 354, 430 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину яка продовжує навчатися - задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ), аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 07 жовтня 2025 року, до закінчення дитиною навчання, але не довше ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2  (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави суму судового збору у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.
Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено: 27.04.2026 року.

Суддя          А.В. Янченко