єдиний унікальний номер справи 531/783/26
номер провадження 2/531/788/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 червня 2026 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді – Герцова О. М.,
за участі секретаря судового засідання – Капленко Є. С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Карлівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою, у якій просить зняти арешт з майна, що був накладений постановою Карлівського районного управління юстиції від 29.09.1999 року у межах виконавчого провадження № 3081043.
Позов обґрунтовано тим, що 29.09.1999 року Карлівським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист №70Ас про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь відповідача- ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23.09.1999 року і до досягнення повноліття дитиною.
Згідно листа Карлівського ВДВ у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 12.03.2026 р. №8916/19.17-30 вищезазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у ВДВС Карлівського районного управління юстиції (виконавче провадження № 3081043).
Син ОСОБА_3 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивачка - ОСОБА_1 доводиться дружиною померлому ОСОБА_3 .
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 02.04.2026 р. №471130620 позивачці стало відомо, що на все нерухоме майно її померлого чоловіка - ОСОБА_3 накладений арешт.
Із відомостей Інформації, вбачається, що 23.10.2009 р. Відділом державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 29.09.1999 р. ст. державним виконавцем ВДВС Карлівського РУЮ Мосієнко О.І. (виконавче провадження №3081043). Арешт накладений на нерухоме майно ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Зі змісту листа Карлівського відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.03.2026 р. №8916/19.17-30 вбачається, що 04.07.2012 р. державним виконавцем, керуючись п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. №606-14 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС).
Крім того, повідомлено про неможливість надання копій матеріалів виконавчого провадження з посиланням на пункт 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції 07.06.2017 №1829/5, яким передбачено трирічний строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Боржник по виконавчому провадженню - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Згідно довідки від 04.02.2026 р. вих.№20/01-16, виданої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф., спадкоємицею, що прийняла спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , є позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наразі арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивачки щодо оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Ухвалою судді від 22.04.2026 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін та призначено судове засідання.
Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, від адвоката Левошко Л. С. надійщла заява про розгляд справи без участі сторони позивача.
Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позов визнала та просила розгляд справи проводити без її участі.
Представник Карлівського відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про проведення судового засідання без її участі, при розгляді справи поклалася на розсуд суду.
Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 29.09.1999 року Карлівським районним судом Полтавської області виданий виконавчий лист №70Ас про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь відповідача- ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 23.09.1999 року і до досягнення повноліття дитиною.
Згідно листа Карлівського ВДВ у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління міністерства юстиції України від 12.03.2026 р. №8916/19.17-30 вищезазначений виконавчий лист перебував на примусовому виконанні у ВДВС Карлівського районного управління юстиції (виконавче провадження № 3081043).
Позивачка - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 27.12.2006 р. відділом РАЦС Карлівського районного управління юстиції Полтавської області.
Із відомостей Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта від 02.04.2026 р. №471130620, вбачається, що 23.10.2009 р. Відділом державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження, винесеної 29.09.1999 р. ст. державним виконавцем ВДВС Карлівського РУЮ Мосієнко О.І. (виконавче провадження №3081043).
Арешт накладений на нерухоме майно ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).
Зі змісту листа Карлівського відділі державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 12.03.2026 р. №8916/19.17-30 вбачається, що 04.07.2012 р. державним виконавцем, керуючись п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 р. N?606-14 (редакція Закону, що діяла на момент вчинення виконавчих дій) була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження (направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу ДВС).
Разом з тим, вказаним листом повідомлено про неможливість надання копій матеріалів виконавчого провадження з посиланням на пункт 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого Наказом Міністерства юстиції 07.06.2017 N?1829/5, яким передбачено трирічний строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Згідно довідки від 04.02.2026 р. вих.N?20/01-16, виданої приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Шубою А.Ф., спадкоємицею, що прийняла спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , є позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Наразі арешт з майна не знято, що порушує законні права та інтереси позивачки щодо оформлення спадщини в нотаріальному порядку.
Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до правової позиції викладеної у п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Згідно з ч. 2 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» (далі – Закон) про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову . У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 4 ст. 59 Закону).
Отже, зняття арешту з майна боржника здійснюється на підставі постанови державного (приватного) виконавця, судового рішення та з підстав передбачених цією статтею.
Разом із тим, державним виконавцем всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» не скасовано розшук майна (транспортного засобу) боржника при поверненні виконавчого документа у відповідності до ч. 2 ст. 40 Закону.
Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Так, ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
За таких обставин суд прийшов до переконання, що оскільки позов не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також враховуючи добровільність визнання відповідачами обставин, які стосуються позовних вимог, у відповідності до ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю шляхом скасування арешту на транспортний засіб та припинення його розшуку.
Питання про стягнення судового збору в позові на ставиться.
Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Прийняти визнання позову ОСОБА_2 .
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Карлівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про зняття арешту з майна - задовольнити. 
Зняти заборону відчуження (арешт) шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про припинення обтяження (реєстраційний номер обтяження: 9179548), накладеного постановою про відкриття виконавчого провадження від 29.09.1999 р. (ВП №3081043) Відділу державної виконавчої служби Карлівського районного управління юстиції (код ЄДРПОУ: 35013778) та зареєстрованого 23.10.2009 р. реєстратором- Полтавською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Герцов