КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року Київ № 320/39713/23
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леонтовича А.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» 
до Державної податкової служби України
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
I. Зміст позовних вимог
До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» з позовом до Державної податкової служби України, у якому просили суд:
- визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 28.02.2022 № 274, податкової накладної від 31.03.2022 № 280;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ», а саме: податкову накладну від 28.02.2022 № 274, податкової накладної від 31.03.2022 № 280, датою їх фактичного подання.
II. Позиція позивача та заперечення відповідача
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем вчинені дії, що порушують права позивача, оскільки у спірних відносинах склалась ситуація, коли між обов`язком скласти податкову накладну та подати її на реєстрацію у позивача змінився керівник (директор), та відповідно було змінено і кваліфікований електронний підпис директора. Водночас електронні документи (податкові накладні) позивача підписано чинним електронним цифровим підписом нового керівника та подано їх до контролюючого органу для реєстрації, що свідчить про дотримання позивачем вимог статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Крім того, зазначено, що відомості про зміну директора внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та у подальшому позивач отримав кваліфіковані сертифікати відкритого ключа електронного підпису нового директора та електронної печатки.
Відповідач проти позову заперечував, надіслав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просили суд відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи наступним. 
Із 01.04.2022 ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» було призупинено реєстрацію ПДВ у зв`язку з переходом на спрощену систему оподаткування платником єдиного податку 3 групи 2 відсотки на період воєнного стану.
Із 01.08.2023 ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану» (реєстраційний № 8401 від 31.01.2023) поновлено реєстрацію платником податку на додану вартість і закінчено дію платником спрощеної системи оподаткування платником єдиного податку 3 групи 2 відсотки на період воєнного стану.
Зазначили, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який продовжено у зв`язку з Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.
Звернули увагу, що приписами постанови Кабінету Міністрів України від 12.03.2022 № 263 «Деякі питання забезпечення функціонування інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів в умовах воєнного стану» (далі – Постанова № 263), встановлено, що на період дії воєнного стану міністерства, інші центральні та місцеві органи виконавчої влади, державні та комунальні підприємства, установи, організації, що належать до сфери їх управління, для забезпечення належного функціонування інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, публічних електронних реєстрів, володільцями (держателями) та/або адміністраторами яких вони є, та захисту інформації, що обробляється в них, а також захисту державних інформаційних ресурсів, можуть вживати додаткових заходів, зокрема, зупиняти, обмежувати роботу інформаційних, інформаційно-комунікаційних та електронних комунікаційних систем, а також публічних електронних реєстрів.
Так, на виконання вимог Постанови № 263 ДПС тимчасово обмежила доступ до електронних сервісів, зокрема системи Єдиного реєстру податкових накладних (далі – ЄРПН).
При цьому, 27.05.2022 набрав чинності Закон №2260-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану», відповідно до якого 27.05.2022 відкрито реєстрацію податкових накладних та зазначено, що з метою забезпечення збереження інформації щодо платників податків система працюватиме у довоєнному режимі зі застереженнями, зазначеними у законі.
Згідно з архівом електронної звітності підсистеми «Архів ЕД» («Журнал прийому») ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» 28.09.2023 подавав на реєстрацію податкову накладну № 274 та № 280 від 28.02.2022, при цьому платнику призупинено свідоцтво платника ПДВ (згідно із заявою за реєстраційним номером 9044517890 від 30.03.2022), про що платнику надіслано квитанції.
ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» 28.09.2023 подано на реєстрацію податкову накладну № 274 та № 280 від 28.02.2022. У реєстрації названих податкових накладних було відмовлено, так як було порушено вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
Крім того, на дати складання податкових накладних, тобто з 28.02.2022 по 31.03.2022 керівником ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» був ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ».
Зазначили, що на підставі рішення ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» з посади директора ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» ОСОБА_1 звільнено, а ОСОБА_2 призначено на посаду директора.
Станом на момент формування податкових накладних директором ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» директором був Ковальчук С.В. за інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а з 15.12.2022 було призначено Хомуха Д.З., за підписом якого і були направлені на реєстрацію зазначені податкові накладні, ще складені за період уповноваженої особи товариства Ковальчук С.В.
Тобто, ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» за кваліфікованим електронним підписом Хомуха Д.З. набуто статусу суб`єкта електронного документообігу 15.12.2022 відповідно до першого надісланого електронного документа.
Податкові накладні, які надіслані на реєстрацію за кваліфікованим електронним підписом Хомуха Д.З. складені за період з 28.02.2022 (на той час уповноваженої особи товариства – Ковальчука С.В.) до набуття права підпису, унеможливлюють їх подальшу реєстрацію, а отже Державною податковою службою України правомірно відмовлено у реєстрації спірних податкових накладних.
Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просили суд позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
III. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 03.11.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно із частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.
З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Товариство з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» перебуває на обліку в органах податкової служби, є платником податків і зареєстроване в якості юридичної особи з 02.10.2019, що підтверджено даними ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом ЄДРПОУ: 43262383.
Основним видом діяльності є: 23.64 Виробництво сухих будівельних сумішей (основний) 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля 47.99 Інші види роздрібної торгівлі поза магазинами 63.99 Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у. 69.10 Діяльність у сфері права 69.20 Діяльність у сфері бухгалтерського обліку й аудиту; консультування з питань оподаткування 70.22 Консультування з питань комерційної діяльності й керування 73.11 Рекламні агентства 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки 74.90 Інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у. 62.03 Діяльність із керування комп`ютерним устаткованням 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна 77.39 Надання в оренду інших машин, устатковання та товарів, н.в.і.у.
Керівником значиться ОСОБА_2 .
Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що між позивачем (орендодавець) та ТОВ «Кам`янський цементний завод» (орендар) 01.02.2022 було укладено договір № 01/02/2022-ДО-1, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (обладнання для виробництва сухих будівельних сумішей), яке належить орендодавцеві на праві власності, склад і вартість якого визначаються в окремих додатках до цього договору.
01.02.2022 сторони склали та підписали акт приймання-передачі № 1, згідно з яким позивач передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення у стані, що відповідає його призначенню та умовам договору.
На виконання умов договору, позивач у лютому-березні 2022 року надав, а орендар прийняв послуги із строкового платного користування окремим індивідуально визначеним майном виробничо-технічного призначення.
Орендар сплатив позивачу орендну плату згідно з договором у сумі 737376,00 грн за лютий-березень 2022 року, що підтверджено платіжними дорученнями від 05.07.2022 № 863, № 864 та № 874.
Отже, за результатами вказаної фінансово-господарської операції позивачем складено податкові накладні від 28.02.2022 № 274 та від 31.03.2022 № 280. 
Зазначено, що 30.03.2022 позивач подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (перехід на спрощену систему оподаткування). 
У період з 01.04.2022 по 31.07.2023 позивач перебував на спрощеній системі оподаткування ІІ групи зі ставкою 2 відсотки доходу і, відповідно, у названий період часу його реєстрація платником податку на додану вартість була призупиненою.
Із метою своєчасного виконання податкового обов`язку щодо реєстрації податкової накладної у строк з 01.08.2023 по 30.09.2023, позивач в особі директора Хомухи Данііла Завеновича підписав та надіслав спірні податкові накладні засобами електронного зв`язку для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 28.09.2023.
Позивач отримав квитанцію від 29.09.2023 № 1, відповідно до якої податкові накладні від 28.02.2022 № 274 та від 31.03.2022 № 280 не прийняті, із зазначенням: «Виявлені помилки/зауваження: Документ не може бути прийнятий – порушено вимоги статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» - відсутня інформація про право підпису на дату складання документу особи, що засвідчила податкову накладну (3335304073 Данііл Хомуха). Зареєстровані підписи особи: директор з 25.11.2022 по 24.11.2022; директор з 25.11.2022 по 03.05.2023; директор з 23.12.2022 по 22.12.2024; директор з 04.05.2023 по 28.09.2023».
Уважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
V. Норми права, які застосував суд
Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
За правилами пунктів 61.1 та 61.2 статті 61 Податкового кодексу України (далі – ПК України), податковий контроль – система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Положеннями статті 62 ПК України встановлено, що податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
VI. Оцінка суду
Відповідно до пункту 9 підрозділу 8 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, запровадженого Законом України від 15.03.2022 № 2120-IX, платники єдиного податку третьої групи, які застосовували ставку 2%, були тимчасово звільнені від нарахування та сплати податку на додану вартість.
Суд погоджується з твердженням позивача, про те що згідно з пунктом 9.5 підрозділу 8 розділу XX ПК України (у редакції Закону від 24.03.2022 № 2142-IX) реєстрація платників ПДВ була призупинена, що означало тимчасове припинення їхніх прав та обов`язків, встановлених розділом V та підрозділом 2 розділу XX Кодексу.
Відповідно до пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПК України, запровадженого Законом від 12.05.2022 № 2260-IX, платники єдиного податку третьої групи, які використовували ставку 2%, звільнялися від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, якщо вони виконані протягом 60 календарних днів після повернення до загальної системи оподаткування.
Згідно з пунктом 91 підрозділу 8 розділу XX ПК України, внесеного Законом від 30.06.2023 № 3219-IX платники податків, які до 31.07.2023 використовували спрощену систему оподаткування, з 01.08.2023 автоматично вважалися такими, що повернулися до попередньої системи оподаткування.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податків зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних з дотриманням термінів, визначених законодавством.
Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами «а» - «г» цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів; 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів. У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовуються.
Водночас суд звертає увагу, що питання порушення строків реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН не є предметом розгляду цієї справи, відтак суд не перевіряє дотримання таких строків позивачем.
Разом із цим суд зазначає, що спірні правовідносини стосуються наявності/відсутності обставин порушення позивачем вимог статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у частині накладення (підписання) електронним цифровим підписом податкової накладної директором позивача Хомухою Д.З., який станом на час її складання не виконував обов`язки директора позивача.
Так, відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Відповідно до пункту 5 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі – Порядок № 1246), податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 10 Порядку № 1246 до Реєстру приймаються податкова накладна та/або розрахунок коригування, складені в електронній формі з накладенням:
кваліфікованого електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою;
кваліфікованого електронного підпису постачальника (продавця), що є фізичною особою-підприємцем.
При цьому розрахунок коригування, що підлягає реєстрації отримувачем (покупцем), приймається до Реєстру, якщо він складений з накладенням постачальником (продавцем) та отримувачем (покупцем) кваліфікованого електронного підпису відповідно до абзаців першого-третього цього пункту.
Для делегування права підпису податкової накладної та/або розрахунку коригування іншій посадовій особі платник податку повідомляє про таку особу, в тому числі дані кваліфікованого сертифіката відкритого ключа зазначеної особи, орган ДПС за основним місцем обліку (за неосновним місцем обліку - для платників податку, які змінили місцезнаходження та для яких сплата визначених законодавством податків і зборів після такої реєстрації здійснюється за місцем попередньої реєстрації до закінчення поточного бюджетного періоду) відповідно до Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За правилами, визначеними в пунктах 12, 13 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (пункту 15 Порядку № 1246).
Аналіз названих норм дає суду підстави стверджувати, що до Реєстру приймаються податкові накладні та/або розрахунки коригування, складені в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису головного бухгалтера (бухгалтера) або кваліфікованого електронного підпису керівника (у разі відсутності у постачальника (продавця) посади бухгалтера) та кваліфікованої електронної печатки (у разі наявності) постачальника (продавця), що є юридичною особою, перевірку щодо чого здійснює контролюючий орган на підставі пункту 12 Порядку № 1246 та формує, за її результатами, серед іншого, квитанцію про прийняття або не прийнятті податкової накладної.
У той же час основні організаційно-правові засади електронного документообігу та використання електронних документів визначає Закон України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 № 851-IV (далі – Закон № 851-IV).
Відповідно до статті 6 Закону № 851-IV, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Для підтвердження достовірності походження та цілісності електронного документа може використовуватися електронна печатка. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа. У разі створення електронного документа з використанням більш як одного електронного підпису та/або більш як однієї електронної печатки його створення завершується накладанням електронного підпису або електронної печатки останнім підписувачем чи створювачем електронної печатки відповідно до технології створення такого електронного документа. Суб`єкти електронного документообігу використовують електронні підписи та електронні печатки у випадках, встановлених законодавством, або за домовленістю між відповідними суб`єктами.
Виходячи із наведеного, суд зазначає, що документ уважається створеним саме з моменту підписання, а не з моменту його попереднього складання. Дату (час) накладення підпису можливо встановити безпосередньо з електронного документа, оскільки в електронному підписі та документі використовується кваліфікована електронна позначка часу відповідно до статті 26 Закону України «Про електронні довірчі послуги». Таким чином, електронний документ набуває юридичної чинності з моменту накладення електронного підпису уповноваженою особою. 
Згідно із частиною першою статті 7 Закону № 851-IV, оригіналом електронного документа визнається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, включаючи електронний підпис автора або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги». Суд ураховує, що підпис на момент реєстрації податкової накладної є визначальним для її правомірності, незалежно від того, ким і коли складено документ.
Разом із цим з наведених у статті 1 Закону № 851-IV визначень слідує, що суб`єктами електронного документообігу є автор, підписувач, адресат та посередник, які набувають передбачених законом або договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.
Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 № 557 (далі – Порядок № 557).
Пунктами 1-7 розділу ІІ Порядку № 557 передбачено, що суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту. В інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних системах, які забезпечують обмін електронними документами, що містять державні інформаційні ресурси або інформацію з обмеженим доступом, повинен забезпечуватися рівень захисту цієї інформації, який відповідно до законодавства має відповідати ступеню обмеження доступу до неї.
Автор створює електронні документи у строки та відповідно до порядку, що визначені законодавством для відповідних документів в електронному та паперовому вигляді, із зазначенням всіх обов`язкових реквізитів та з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки, керуючись цим Порядком, а також Договором (крім фізичних осіб, які не є самозайнятими особами).
Створення електронного документа завершується накладанням на нього кваліфікованого електронного підпису підписувала (підписувачів) та печатки (за наявності).
Автор має право отримати кваліфіковану електронну довірчу послугу у будь-якого кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг.
Після накладання кваліфікованого електронного підпису автор здійснює шифрування електронного документа з дотриманням вимог до форматів криптографічних повідомлень, затверджених в установленому законодавством порядку, та надсилає його у форматі (стандарті) з використанням телекомунікаційних мереж до адресата протягом операційного дня.
Електронні форми документів у форматі за стандартом на основі специфікації eXtensibleMarkupLanguage (XML) оприлюднюються на офіційному вебпорталі ДПС. У разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка. Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня.
Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладання на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку права підпису електронного документа підписувачем.
Відповідно до пункту 8 розділу ІІ Порядку № 557, перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин із часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.
У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 7 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.
Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.
Як убачається з матеріалів справи, наказом ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» від 06.10.2022 № 17-к припинено трудовий договір з ОСОБА_1 , директором, у зв`язку зі смертю ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» від 21.11.2022 № 21/11/2022 та наказу ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» від 22.11.2022 №19-к ОСОБА_2 вступив на посаду директора ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ».
Назване кадрове рішення оформлено відповідно до приписів чинного законодавства та внесено до реєстраційних документів підприємства.
Також згідно з поданим відзивом, відповідач не заперечує обставин того, що з 22.11.2022 ОСОБА_2 є керівником ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ».
Таким чином, на момент виникнення зобов`язання щодо складення та подання спірних податкових накладних, керівником ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» був ОСОБА_2 , який мав належні повноваження на вчинення юридично значимих дій від імені ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ». 
Податкові накладні, сформовані у цей період, були засвідчені кваліфікованим електронним підписом, який належав діючому директору та підтверджував правомірність здійснених дій. Відповідно до даних кваліфікованих сертифікатів відкритого ключа електронного підпису, електронний підпис ОСОБА_2 був дійсним у період з 23.12.2022 по 22.12.2024, електронна печатка була дійсною у період з 22.12.2022 по 21.12.2024, що підтверджує його чинність на момент реєстрації спірної податкової накладної.
Таким чином, суд дійшов висновку, що ТОВ «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» мало законне право подати та зареєструвати податкові накладні, сформовані у встановлені законодавством строки після відновлення статусу платника ПДВ, а саме – у межах законодавства мало всі необхідні юридичні підстави для підписання і подання податкових накладних директором підприємства, який виконував свої повноваження на момент їх подання на реєстрацію.
Як убачається з матеріалів справи, у позивача, як платника податків, момент виникнення обов`язку скласти податкові накладні та їх зареєструвати не збігається у часі. Перший виникає за датою настання першої події відповідно до ПК України, а другий – протягом часу, зазначеного в абзацах 14-18 пункту 201.10 статті 201 ПК України.
При цьому, між цими моментами у позивача змінився керівник, відповідно було змінено кваліфікований електронний підпис керівника, та останнім було подано податкові накладні для реєстрації в межах чинності підпису нового керівника.
Разом із цим, суд наголошує, що Порядок № 1246 не передбачає такої підстави для відхилення реєстрації податкової накладної як зміна посадової особи, що склала податкову накладну та посадової особи, що подала її для реєстрації. У цьому випадку направлення на реєстрацію податкових накладних здійснено директором товариства, що мав відповідні повноваження.
З огляду на викладене, суд визнає необґрунтованими доводи контролюючого органу про те, що податкова накладна приймається на реєстрацію виключно у випадку, коли підписана кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи, що є чинним як на дату виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість (формування податкової накладної), так і на дату її реєстрації.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2024 у справі № 160/18959/21.
Відповідачем помилково ототожнюється поняття створення електронного документа (податкової накладної) та надсилання такого документа для реєстрації, оскільки на момент виникнення зобов`язання позивача щодо складення спірних податкових накладних керівником підприємства був Хомуха Д.З., який і створив названий електронний документ з використанням свого чинного електронного підпису.
Податковим законодавством чітко розмежовані поняття «складання податкової накладної» та «подання податкової накладної на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних». Ці два процеси мають окремі юридичні значення та регламентуються відповідними нормами ПК України. 
У зв`язку із цим суд бере до уваги, що складання податкової накладної відбувається на дату виникнення податкових зобов`язань. Відповідно до положень статті 201.1 ПК України платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі, зазначивши дату фактичного виникнення податкового зобов`язання. Відповідно до статті 187.1 ПК України дата виникнення податкового зобов`язання визначається як дата першої з подій: або отримання оплати за товари чи послуги, або їх фактичного постачання. Таким чином, складання податкової накладної є фіксацією факту здійснення господарської операції, що визначає момент виникнення податкового зобов`язання. 
Водночас подання податкової накладної на реєстрацію в ЄРПН є окремим процесом, що регулюється статтею 201.10 ПК України, відповідно до якої реєстрація податкової накладної здійснюється в межах граничних строків. Законодавством передбачено, що платник податків має право зареєструвати накладну в податкових органах у визначений термін, і цей строк не залежить від дати складання податкової накладної. 
Крім того, суд ураховує, що особливості податкового законодавства, запроваджені під час воєнного стану та тимчасового переходу на спрощену систему оподаткування, також вплинули на регламент подання податкових накладних. Згідно з пунктом 69.1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України платники єдиного податку третьої групи, які використовували ставку 2%, звільнялися від відповідальності за несвоєчасне виконання податкових обов`язків, якщо вони виконані протягом 60 календарних днів після повернення до загальної системи оподаткування. 
Отже, у випадку позивача, реєстрація податкових накладних повинна була здійснитися в межах 60-денного строку після 01.08.2023, тобто до 30.09.2023. Це означає, що платник податків мав законне право подати на реєстрацію спірну податкову накладну, оскільки момент її складання не впливає на можливість її подальшої реєстрації, якщо дотримані строки, визначені законодавством. 
Беручи до уваги викладене, суд убачає правові підстави для визнання протиправними дії Державної податкової служби України щодо неприйняття для реєстрації спірних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, які направлено уповноваженою особою позивача.
Разом із цим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні, оскільки такі податкові накладні не були перевірені на відповідність вимогам чинного законодавства за всіма критеріями, згідно з пунктом 12 Порядку № 1246.
Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 № 520 затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – Порядок № 520).
Пунктом 2 Порядку № 520 визначено, що рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, приймають комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі територіальних органів ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку на додану вартість (далі - платник податку) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронні довірчі послуги».
Таким чином, відповідне рішення про реєстрацію податкової накладної має прийняти комісія регіонального рівня.
Враховуючи наведене, суд констатує, що законодавством передбачено певний порядок виконання податковими органами своїх функцій щодо податкового контролю, що в правовідносинах, які розглядаються, визначений у формі перевірки наданих платником податків податкової накладної та/або розрахунку коригування.
Зобов`язання ДПС України без проведення відповідної перевірки зареєструвати податкові накладні, подані позивачем, які не прийняті на реєстрацію, виходить за межі повноважень суду, встановленого законом.
VІI. Висновок суду
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.
VIІI. Розподіл судових витрат
Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Судом установлено, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 5368,00 грн, тож із урахуванням часткового задоволення позовних вимог, підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у відповідності до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України 5368,00 грн.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 159, 162, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Державної податкової служби України щодо відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної від 28.02.2022 № 274 та податкової накладної від 31.03.2022 № 280.
Зобов`язати Державну податкову службу України (ЄДРПОУ: 43005393; адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8) прийняти на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.02.2022 № 274 та податкової накладної від 31.03.2022 № 280, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» (код ЄДРПОУ: 43262383; місцезнаходження: 04210, м. Київ, вул. Оболонська набережна, 15, корпус 3, офіс 18) датою їх фактичного подання.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОНСАЛТИНГ МЕНЕДЖМЕНТ» (код ЄДРПОУ: 43262383; місцезнаходження: 04210, м. Київ, вул. Оболонська набережна, 15, корпус 3, офіс 18) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 0 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (ЄДРПОУ: 43005393; адреса: 04053, м. Київ, Львівська площа, буд. 8).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.