ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/196/26 Справа № 712/12170/25 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП 	Головуючий у І інстанції Бащенко С. М.   Доповідач в апеляційній інстанції Люклянчук В. Ф.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 квітня 2026 року          м. Черкаси 

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Черкаського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу захисника Андріяша Р.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік.
Стягнено судовий збір на користь держави у розмірі 605 грн. 60 коп.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 , 04 вересня 2025 року о 23 год. 10 хв. в м. Черкаси, по вул. Тараскова, 18, керував автомобілем Ваз-21065 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Водієві у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога в КНП ЧОНД за адресою: м.Черкаси, пр.-кт Хіміків, 62, на що останній відмовився, під час безперервної відеофіксації на нагрудні боді камери 472489, 472905, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України. 

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутня інформація щодо свідків, а також їх підписи, що є порушенням ст. 256 КУпАП.
Зазначає, що в автомобілі знаходилось декілька осіб, але працівниками поліції не було з`ясовано, саме хто з них перебував за кермом та керував автомобілем під час поїздки. 
Також поліцейські проігнорували показання дружини ОСОБА_1 , яка повідомила, що за кермом була саме вона. 
На думку захисника, працівники поліції з самого початку безпідставно почали звинувачувати ОСОБА_1 в керуванні транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння, не маючи жодного доказу.
З цього приводу посилається на рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України».

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав апеляційні вимоги та надав пояснення аналогічні їх змісту, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону суддею було дотримано.
У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№443888 від 05 вересня 2025 року, в якому приведені обставини вчиненого правопорушення.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, серед іншого в них зазначена суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.
У відповідності до національного законодавства протокол про адміністративне правопорушення, в силу положень статті 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді судом справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
З урахуванням правової позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ по справі «Карелін проти російської федерації» протокол про адміністративне правопорушення не може визнаватись автоматично недопустимим доказом, а підлягає оцінці із сукупністю з іншими доказами.
Зазначені у протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції такими доказами. 
Направленням на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на та швидкість реакції, від 05.09.2025 року о 00:33 годині.
Рапортом від 05 вересня 2025 року, відповідно до якого 08.09.2025 близько 23.10 год за адресою вул. Тараскова, 18, м. Черкаси було виявлено автомобіль ВАЗ-21065 д.н.з. НОМЕР_1 , у якого були ознаки механічного пошкодження, що могло свідчити про причетність водія дано транспортного засобу до ДТП. Водієм даного автомобіля виявився ОСОБА_1 , який від проходження освідування відмовився.
Письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04 вересня 2025 року, які відібрані працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу та зі змісту яких вбачається, що він стверджує, що не керував транспортним засобом.
Разом з тим суд першої інстанції обґрунтовано відкинув таку версію ОСОБА_1 .
Також, суд першої інстанції надав належний аналіз відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано, як до транспортного засобу Ваз-21065 д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебуває ОСОБА_1 рухаються працівники поліції. В автомобілі в цей час світяться фари. Водію транспортного засобу працівники поліції повідомляють, що на його автомобілі виявлені механічні пошкодження, що можуть свідчити про причетність даного автомобіля в ДТП, а також, те, що його транспортний засіб був зафіксований по вул. Сумгаїтська в м. Черкаси та став учасником ДТП. ОСОБА_1 первинно не оспорював обставини керування ним транспортним засобом. Працівники поліції, о 23 год. 43 хв. повідомили ОСОБА_1 , що вбачають у нього ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Неодноразово було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога в КНП ЧОНД, на що той о 00 год. 25 хв. спочатку погодився проходити огляд. Працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 про те, що їхати до КНП ЧОНД необхідно на службовому автомобілі разом з працівниками поліції. ОСОБА_1 наполягав, що хоче проїхати до КНП ЧОНД тільки на своєму транспортному засобі, за кермом буде дружина. Працівник поліції пояснив, що дружина на транспортному засобі може приїхати окремо, а він повинен їхати з працівниками поліції, якщо він відмовиться їхати з працівниками поліції, це буде розцінюватися, як відмова від проходження медичного огляду, таких попереджень було декілька. ОСОБА_1 попросив час, щоб порадитися з дружиною. Після чого від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Щодо перевірки обставин керування транспортним засобом ОСОБА_1 , за обставин зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції обґрунтовано відзначено, що на відеозаписах зафіксовано, як із-за керма зазначеного автомобіля виходить саме він.
Підстав для встановлення особи пасажираавтомобіля ВАЗ-21065 д.н.з. НОМЕР_1 , який відразу залишив місце його зупинки, у цій справі немає.
Отже відсутність відомостей про особу, яка перебувала на пасажирському місці вказаного автомобіля, не може мати істотного значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.
За таких обставин, апеляційний суд виходить з того, що ОСОБА_1 у даному випадку є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Разом з тим матеріали справи не місять даних, що водієм вказаного транспортного засобу була інша особа.
Апеляційним переглядом встановлено, що суддею районного суду відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Попри позицію апелянта положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду №1103 від 17 грудня 2008 року та ст. 266 КУпАП не передбачають обов`язкову присутність свідків під час прийняття відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. 
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП. 
Керуючись ст. 294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника Андріяша Р.П. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 січня 2026 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук