МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 червня 2026 р.  	№ 400/6061/26 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Гордієнко Т. О. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом	Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, вул. 68 Десантників, 2,м. Миколаїв,54009, 	

до відповідача	Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській обл., в АРК та м. Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, просп. Миру, 46/1,м. Миколаїв,Миколаївський р-н, Миколаївська обл.,54056, 	

про	скасування постанови від 15.05.2026 року ВП № 80624692,	

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови від 15.05.2026 ВП №80624692 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що управління з постановою про накладення штрафу не погоджується, оскільки Територіальним управлінням у межах своїх повноважень вживалися всі вичерпні заходи для виконання рішення суду у справі №400/2190/21. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіального управління здійснює Державна судова адміністрація України, тому рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/2190/21 не виконується через незалежні від позивача обставини. Постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. Невиконання судового рішення територіальним управлінням не можна вважати невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки воно не виконано, у зв`язку із відсутністю фінансування. Накладення штрафу на територіальне управління за невиконання судового рішення за вищенаведених обставин, жодним чином не захищає право ОСОБА_1 на отримання коштів.
Відповідач відзив суду не надав. Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.06.2026 направлялась через е-суд та була отримана 02.06.2026.
Сторони в судове засідання не з`явились, тому суд відповідно до ч.9 ст.205 КАС України перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).
Дослідив докази, суд дійшов висновку:
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/2190/21від 08.01.2024 позов ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України та Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 надбавку за вислугу років в розмірі визначеному частиною четвертою статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, індексації доходу, 50 % надбавки суддям, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань. Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.01.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 заробітну плату за час відпустки, допомогу по тимчасовій непрацездатності та матеріальні допомоги на вирішення соціально-побутових питань з врахуванням донарахованої надбавки за вислугу років за вказані періоди включно. Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену надбавку за вислугу років, незаконно недоплачених сум щомісячного грошового утримання та заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01.01.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 з індексацією відповідно до відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Зобов`язано Територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за вислугу років, недоплачених сум щомісячного грошового утримання та заробітної плати за час відпустки, допомоги по тимчасовій непрацездатності та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за період роботи з 01.01.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», з урахуванням раніше виплачених коштів. Зобов`язано Державну судову адміністрацію України здійснити фінансування Територіальному управлінню державної судової адміністрації України в Миколаївській області для проведення виплати недоплаченої ОСОБА_1 заробітної плати та щомісячного грошового утримання, виходячи з розрахунку надбавки за вислугу років згідно частини четвертої статті 44 Закону України «Про статус суддів» з урахуванням окладу, доплати за кваліфікаційний клас, премій всіх видів, надбавки за виконання особливо важливої роботи, додаткового посадового окладу до щорічної відпустки, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, інших нарахувань, та індексації доходу з урахуванням компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» за періоди з 01.01.2003 по 31.12.2005, 01.01.2007 по 31.12.2007, та за період з 22.05.2008 по 31.12.2011 включно.
15 травня 2026 року Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, у виконавчому провадженні №80624692, винесено постанову про накладення штрафу на Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області у розмірі 5100,00 грн.
У спірній постанові зазначено, що 30.03.2026 головним державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказано про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів. Тому необхідно провести перевірку виконання боржником рішення.
Згідно повідомлення № 13119344 про доставку документу з АСВП до електронного кабінету ЄСІТС боржника, 30.03.2026, документ «Постанова про відкриття виконавчого провадження (з ідентифікатором)» доставлено до електронного кабінету ЄСІТС боржника.
Станом на 15.05.2026 до Відділу боржником не надано докази щодо виконання рішення суду також не надано доказів, що рішення не виконано з поважних причин.
Таким чином, станом на 15.05.2026 боржником не виконано рішення суду без поважних причин. Боржником не надано доказів, що рішення не виконано з поважних причин.
Акт складено в одному аркуші у примірнику що знаходиться у матеріалах виконавчого провадження.
На виконання ухвали суду від 01.06.2026 позивач надав суду пояснення, що управління постанову про відкриття виконавчого провадження засобами загального поштового зв`язку не отримувало, а тільки 17.05.2026 через підсистему « Електронний суд» отримали постанову про накладання штрафу від 15.05.2026.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження.
Відповідно до частини першої, другої статті 63 Закону України Про виконавче провадження за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За частиною першою статті 75 Закону України Про виконавче провадження у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.
Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Позивач у позові зазначив, що виконання судових рішень на користь суддів, здійснюється за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя", далі (КПКВ-0501150) за кодом економічної класифікації видатків бюджету КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». В затвердженому на 2024-2026 рік кошторисі територіального управління за КПКВ 0501150 КЕКВ 2800 відсутні кошторисні призначення та відкриті асигнування за КПКВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» на розрахунковому рахунку для виконання судового рішення по адміністративній справі №400/2190/21. З метою належного та своєчасного виконання вищезазначеного рішення територіальне управління неодноразово направляла на ДСА України листи на потребу в коштах на виконання рішень судів, в т.ч. і по адміністративній справі №400/2190/21. 
У відповіді на листи територіального управління ДСА України повідомлялося, що ними направлено звернення до Комітету Верховної Ради України у частині збільшення бюджетних призначень на програму 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів», працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя".
Фінансування територіального управління здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України з метою матеріально-технічного забезпечення місцевих загальних судів Миколаївської області, для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності територіального управління здійснює Державна судова адміністрація України.
Відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна судова адміністрація України як головний розпорядник бюджетних коштів, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань, а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.
Відповідно до положень частини 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, які встановлюються Законом України про Державний бюджет України.
Згідно з пунктами 20 та 20 ч.1 ст. 116 Бюджетного кодексу України здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень, або їх перевищення всупереч цьому кодексу чи Державному бюджету України, є порушенням бюджетного законодавства.
Позивач надав суду лист ГУ Державної казначейської служби України у Миколаївській області від 12.05.2026, в якому казначейська служба зазначила, що на рахунку КПВКВК 0501150 « Виконання рішень судів, КЕКВ 28»Інші поточні видатки» залишок кошторисних призначень складає 0,00грн.
Зазначене свідчить, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 400/2190/21 не виконується через незалежні від територіального управління обставини.
Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів на вказані потреби не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Саме відсутність бюджетного фінансування, яка не залежала від волевиявлення боржника унеможливила виконання вищезгаданого рішення.
Невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. Виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 18.06.2019 № 826/721/16.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Тому позов належить задовольнити.
Позивач просить стягнути судовий збір з відповідача, оскільки ТУ ДСА в даному випадку діє не як суб`єкт владних повноважень, а як позивач (боржник) до суб`єкта владних повноважень - відповідача (Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції), щодо оскарження постанови про накладення штрафу, при цьому будучи стороною виконавчого провадження, в межах наданих пунктом 1 частиною 1 статті 19 КАС України. З посиланням на аналогічну правову позицію викладену в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 31 травня 2023 року та додатковій постанові від 30.10.2023 (справа №815/4246/17).
З урахуванням цієї позиції ВС судовий збір підлягає поверненню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити.
2. Скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 15.05.2026 ВП №80624692, про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.
3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській, Херсонській областях в автономній Республіці Крим та місті Севастополі Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на користь Територіального управління ДСА України в Миколаївській області (54009, вул.68Десантників, 2, м. Миколаїв, код ЄДРПОУ 26299835) судовий збір в розмірі 2662 40 грн.( дві тисячі шістсот шістдесят дві грн., 40 коп.), сплачений платіжною інструкцією № 853 від 20.05.2026.
Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Апеляційна скарга подається в порядку та строки, визначені ст.ст. 295-297 КАС України.
Суддя Т. О. Гордієнко