Коростенський міськрайонний суд Житомирської області 

провадження №2/279/1214/26 
Справа № 279/801/26
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

14 травня 2026 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши заочно в загальному позовному провадженні цивільну справу №279/801/26 за позовом ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України,,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що її рідний син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в н. п. Мазанівка Краматорського району Донецької області. 
Актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 по факту загибелі військовослужбовців військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та солдата ОСОБА_3 , стрільця помічника гранатометника 1 стрілецького відділення взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 08:30 під час обстрілу ВОП 30242 «ТУРИСТ» з танку з боку збройних сил російської федерації, загинули військовослужбовці військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та солдат ОСОБА_3 , стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Військовослужбовці перебували у засобах індивідуального захисту.
Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування: Відповідно до пунктів 6.3 Журналу ведення бойових дій НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (інвентарний № 1/дск) за 18 серпня 2022 року, встановлено, що 18 серпня 2022 року о 08:35 надійшло повідомлення від майора ОСОБА_4 , начальника штабу - першого заступника командира НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що під час обстрілу ВОП 30242 «ТУРИСТ» приблизно о 08:20 загинули молодший сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та солдат ОСОБА_3 , стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Військовослужбовці перебували у засобах індивідуального захисту (шолом кевларовий, бронежилет). 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 544 та довідки про причину смерті від 27 серпня 2022 року виданого Комунальним закладом охорони здоров`я «Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи» м. Харків, смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшого сержанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , спричинили: вибухова травма, яка настала внаслідок військових дій в районі населеного пункту Мазанівка Краматорського району Донецької області.
Витягом із протоколу засідання 11 Регіональної військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм каліцтв № 1873 від 08 листопада 2022 року встановлено «вибухова травма», отримана 18.08.2022 року колишнім військовослужбовцем, молодшим сержантом ОСОБА_5 ,1992 року народження, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що підтверджено актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №544, виданим 27.08.2022 року Лозівським відділенням КЗОЗ “Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи” та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 30.08.2022 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький). Травма та причина смерті, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Через раптову загибель дитини вона пережила сильний стрес, у зв`язку з чим у неї різко погіршився стан здоров`я, з`явилося періодичне безсоння. Окрім того, завдана моральна шкода полягає в самому факті смерті сина, якого вона дуже любила і більше вже ніколи не побачить та не відчуває піклування від сина, підтримки у будь - яких справах та ін. У зв`язку з загибеллю сина, був змінений її звичний спосіб життя. Просила стягнути з Російської Федерації на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 017 800 000 гривень, що є еквівалентом 20 000 000 (двадцяти мільйонам) євро за офіційним курсом НБУ.
Позивачка вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, подавши письмову заяву. 
Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи ( направлення судових повісток за місцем знаходження, розміщення оголошення на сайті судової влади), відзив на позов та інших заяв не подав. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цьогоКодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.
Відповідно до частини 1 статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.
Частиною 4 статті 263 ЦПК передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно правової позиції Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеної у постанові від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, після початку війни в Україні з 2014 року суд України, розглядаючи справу, де відповідачем визначено російську федерацію, має право ігнорувати імунітет цієї країни та розглядати справи про відшкодування шкоди, завданої фізичній особі в результаті збройної агресії російської федерації, за позовом, поданим саме до цієї іноземної країни. Так, у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації на територію України 24.02.2022 Україна розірвала дипломатичні відносини з росією, що унеможливлює із цієї дати направлення різних запитів і листів до посольства російської федерації в Україні з огляду на припинення його роботи на території України. Отже, починаючи з 2014 року, немає необхідності в направленні до посольства російської федерації в Україні запитів щодо згоди російської федерації бути відповідачем у справах про відшкодування шкоди у зв`язку з вчиненням російською федерацією збройної агресії проти України й ігноруванням нею суверенітету та територіальної цілісності Української держави. А з 24.02.2022 таке надсилання неможливе ще й з огляду на розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією.
Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку. 
Судом встановлено, що згідно сповіщення ф/1969 від 18.08.2022 року ОСОБА_2 , 1992 року народження, ІНФОРМАЦІЯ_4 поблизу н.п.Мазанівка Доонецької області під час інтенсивного артилерійськоо обстрілу противником, отримав поранення не сумісні із життям. Обставини загибелі з`ясовуються.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 11 в Регіональної віськово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, (протокол №1873 від 08.11.2022 року) " “Вибухова травма”, отримана 18.08.2022 року , колишнім військовослужбовцем молодшим сержантом ОСОБА_2 , 1992 року народження, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, що підтверджено Актом службового розслідування, затвердженим командиром військової частини НОМЕР_1 , послужило причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджено лікарським свідоцтвом про смерть №544, виданим 27.08.2022 року Лозівським відділенням КЗОЗ “Харківське обласне бюро судово-медичної експертизи” та свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_4 , виданим 30.08.2022 року Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).Травма та причина смерті, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 по факту загибелі військовослужбовців військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_2 , командира 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та солдата ОСОБА_3 , стрільця помічника гранатометника 1 стрілецького відділення взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 08:30 під час обстрілу ВОП 30242 «ТУРИСТ» з танку з боку збройних сил російської федерації, загинули військовослужбовці військової служби за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_2 , командир 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та солдат ОСОБА_3 , стрілець-помічник гранатометника 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти НОМЕР_2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 . Військовослужбовці перебували у засобах індивідуального захисту.
Коростенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) 30.08.2022 року видано свідоцтво про смерть серїі НОМЕР_4 відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Мазанівка Краматорського раойну Донецької області.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 від 12.08.1992 року, батьками ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказані: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_7 .
Шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 03.04.1997 року розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_6 , прізвище позивачки після розірвання шлюбу змінено на ОСОБА_8 .

Позивачка зазначає, що через раптову загибель дитини вона пережила сильний стрес, у зв`язку з чим у неї різко погіршився стан здоров`я, з`явилося періодичне безсоння. Окрім того, завдана моральна шкода полягає в самому факті смерті сина, якого вона дуже любила і більше вже ніколи не побачить та не відчуває піклування від сина, підтримки у будь - яких справах та ін. У зв`язку з загибеллю сина, був змінений її звичний спосіб життя.
Статтею 55 Конституції Українитастаттею 4 ЦПК Українипередбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
Відповідно до частин 1, 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 1 частини другоїстатті 11 ЦК України).
Загальновідомим є той факт, що в лютому 2014 року розпочалася військова агресія рф проти України, внаслідок якої була анексована територія Автономної Республіки Крим, частково окуповані території Донецької та Луганської областей України.
Відомим також є той факт, що 24 лютого 2022 року російська федерація здійснила широкомасштабну військову агресію проти України, що стало підставою для введення з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року воєнного стану на території України, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами ч. 3 ст. 82 ЦПК України.
Конституційний Суд України у своєму рішенні від 12.04.2012 № 9-рп/2012 (справа № 1-10/2012) наголосив, що в Україні як демократичній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Основного Закону України).
Статтею 28 Загальної декларації прав людини кожному гарантується право на соціальний і міжнародний порядок, при якому права і свободи, викладені в цій Декларації, можуть бути повністю здійснені.
Відповідно до статті 1 Декларації про право на мир, затвердженої резолюцією Генеральної Асамблеї ООН 71/189 від 19.12.2016, кожен має право жити в мирі в умовах заохочення і захисту всіх прав людини і повної реалізації розвитку.
Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», збройна агресіяце в тому числі, застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України. Збройною агресією проти України вважається будь-яка з таких дій, зокрема: вторгнення або напад збройних сил іншої держави або групи держав на територію України, а також окупація або анексія частини території України; напад збройних сил іншої держави або групи держав на військові сухопутні, морські чи повітряні сили або цивільні морські чи повітряні флоти України.
Згідно частини першої та четвертої статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Внаслідок військової агресії російської федерації проти України, позивачка зазнала моральних втрат і душевних страждань у зв`язку з втратою рідного сина, який загинув виконуючи військовий обов`язок в бою за Україну.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частини перша, друга статті 23 ЦК України).
Тлумачення статті 23 ЦК України свідчить, що вона є нормою, яка має поширюватися на будь-які цивільно-правові відносини, в яких тій чи іншій особі було завдано моральної шкоди. Це, зокрема, підтверджується тим, що законодавець вживає формулювання «особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав».
Тобто можливість стягнення компенсації моральної шкоди ставиться в залежність не від того, що це передбачено нормою закону або положеннями договору, а від порушення цивільного права особи (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2024 року в справі № 279/1834/22 (провадження № 61-1382сво23)).
По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації.
Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди (постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18)).
Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатомморальною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; відповідач доводить відсутність протиправності та вини. Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61-1132св22), постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2022 року в справі № 214/7462/20 (провадження № 61-21130сво21)).
При визначенні грошової компенсації моральної шкоди слід враховувати те, що: дійсно внаслідок військової агресії російської федерації проти України особа може зазнавати (зазнала) моральної шкоди; законодавець в статті 23 ЦК передбачив відкритий перелік обставин, які враховуються судом при визначенні розміру грошової компенсації (характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування; інші обставини, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості); розмір грошової компенсації моральної шкоди завданій особі внаслідок військової агресії російської федерації проти України може відрізнятися, залежно від того, на які обставини завдання моральної шкоди посилається позивачка та які обставини враховані судом при визначенні розміру грошової компенсації моральної шкоди; такими обставинами може бути, зокрема: смерть близьких осіб, каліцтво особи чи близьких осіб; місце проживання особи (різняться відчуття осіб, що проживають на території проведення бойових дій чи осіб далеко від цієї території); пошкодження або знищення рухомого майна; права які порушені внаслідок військової агресії російської федерації проти України тощо.
Таким чином, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні (у разі, якщо шкода відшкодовується за наявності вини).
Отже, враховуючи характер порушень прав та законних інтересів позивачки, та як наслідок спричинення позивачці моральної шкоди у зв`язку з втратою сина, з урахуванням обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнала позивачка, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), суд приходить до висновку, що справедливою сумою компенсації моральних страждань є 15 000 000 грн..
Відповідно до ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення моральної шкоди з Російської Федерації.
Оскільки позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", то відповідно до ст. 141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь держави у розмірі 16640 грн.. 
На підставі викладеного, керуючись ст.2,11,15-16,23,1167,1168 ЦК України, ст.263-265,282-284 ЦПК України, 

У Х В А Л И В: 
Позов ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, задовольнити частково. 
Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди 15 000 000 (п`ятнадцять мільйонів ) гривень.
Стягнути з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь держави судовий збір у розмірі 16640 (шістнадцять тисяч шістсот сорок) гривень.
Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. 

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку позивачем в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення рішення. У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано .

Сторони:

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 від 31.05.1997 р..

Відповідач: Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації, місце знаходження: 119991, Російська Федерація, м.Москва, вул.Житная,14.

Суддя