ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/10299/26
провадження № 3/753/3140/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №883667, ОСОБА_2 , 01.05.2026 року близько 11 год. 00 хв., перебуваючи за місцем свого проживання: АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_3 , а саме словесно погрожував пошкодити майно матері, чим своїми діями завдав психологічного болю, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечив вчинення домашнього насильства, вказав, що того дня намагався потрапити додому, а мати його не впускала, внаслідок чого між ними виникла сварка. Повідомив, що має інвалідність ІІ групи у зв`язку із наявністю психічного захворювання, на підтвердження інформації надав Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №8/25/1422/В (рішення №8/25/1422/Р від 23.06.2025 року) та пенсійне посвідчення. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_2 , дослідивши матеріали, справи прихожу до висновку про те, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з наступних підстав.
Так, положеннями статті 173-2 КУпАП встановлено відповідальність за вчинення домашнього насильства, - тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Як вбачається з пояснення матері ОСОБА_2 - потерпілої ОСОБА_3 , її син, ОСОБА_2 , за місцем їхнього спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив сімейну сварку, в ході якої погрожував пошкодити речі в їх спільній квартирі за адресою:  АДРЕСА_1 , а також погрожував підпалити приватний будинок в Житомирській області. Після сварки ОСОБА_2 поїхав за місцем своєї реєстрації, до квартири, 1/4 частина якої належить йому, там намагався потрапити до квартири, пошкодивши замок у дверях, дії ОСОБА_2 помітили сусіди та зателефонували матері, яка в подальшому приїхала на місце події та викликала поліцію. 
При цьому, потерпіла ОСОБА_3 на розгляд справи не з`явилась, у зв`язку з чим, суд позбавлений можливості перевірити її показання та підтвердити обставини вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Разом із тим, згідно з Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №8/25/1422/В (рішення №8/25/1422/Р від 23.06.2025 року), наданим у судовому засіданні, ОСОБА_2 регулярно спостерігається дільничним психіатром, приймає підтримуюче лікування. 
Так, відповідно до обґрунтування рішення №8/25/1422/Р від 23.06.2025 року, відомості, надані лікарем, який скерував ОСОБА_2 на ОПФО, підтверджують наявність порушень повсякденного функціонування другого ступеня. В ході очного оцінювання вивчені та враховані анамнестичні дані, дані медичної документації, результати додаткових обстежень. Керуючись Постановою КМУ від 15.11.2024 №1338 «Про деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» зі змінами, затвердженими Постановою КМУ від 28 січня 2025 р. № 94, що визначає критерії встановлення інвалідності, експертна команда під час очного оцінюванні повсякденного функціонування особи визначила, що у нього наявні стійкі порушення функцій організму: хвороба триває майже 10 років, має стійкий та необоротній характер, перебіг із частими загостреннями (за останні 12 місяців був госпіталізованим 6 разів), внаслідок чого шанси на значне покращення стану, навіть за умов застосування найкращого доступного лікування, практично відсутні, захворювання впливає на повсякденне функціонування, а саме: ОСОБА_2 демонструє виражений ступінь обмеження здатності до спілкування; контролювати свою поведінку, здатності до навчання та до трудової діяльності. Внаслідок чого ОСОБА_2 потребує реабілітаційних та соціальних заходів, ОСОБА_2 має потребу в підтримці в повсякденному житті, а саме: отриманні послуг з реабілітації, паліативної допомоги, забезпеченні технічними та іншими засобами реабілітації, забезпеченні лікарськими засобами для використання в амбулаторних умовах та/або медичними виробами для використання в амбулаторних та побутових умовах.
Відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я», ОСОБА_2 встановлено основний діагноз: F20.0 - «Параноїдна шизофренія».
Відповідно до ст. 20 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану. 
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у зв`язку із неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 під час вчинення дій не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд приходить до висновку, що провадження у справі необхідно закрити.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.
Керуючись ст. ст. 173-2 ч. 1, 247, 283-285 КУпАП, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку із його станом неосудності. 
Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
Суддя