Дата документу 03.06.2026	Справа № 554/4569/26	
 	Провадження № 2/554/3232/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 червня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:
головуючого – судді Савченко Л.І.
за участю секретаря судового засідання – Титаренко Д.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Полтава цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
в с т а н о в и в :
Позивач ТОВ «ФК «Позика» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 2094061 від 13.02.2025 року у розмірі 38060 грн. , судового збору в сумі 2 662,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у усім 6000 грн. 
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 13.02.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 2094061, підписаний у порядку, визначений ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачу перераховані кошти на картковий рахунок в сумі 11 000 грн. 28.08.2025 року між ТОВ «Селфі кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено договір факторингу № 28082025, відповідно до якого відбулося відступлення права грошової вимоги за кредитним договором № 2094061 від 13.02.2025 р. Відповідно до Договору факторингу сума боргу перед новим кредитором складає 38060 грн. з яких: 11000 грн. – сума основного боргу за кредитом; 21560 грн. – сума нарахованих процентів; 5500 грн. – штрафні санкції. З цих підстав позивач, звернувся до суду з позовом.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Полтави від 02 квітня 2026 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження , з повідомленням сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.7).
Відповідач ОСОБА_1 надіслала до суду заяву, у якій зазначила, що не погоджується із розміром заявленої заборгованості, зокрема, в частині нарахованих процентів, штрафних санкцій та інших додаткових платежів, оскільки вважає їх надмірними та не спів мірними сумі основного боргу. Відповідач зазначає, що заявлена позивачем сума боргу значно перевищує суму фактично отриманих кредитних коштів, що призводить до необґрунтованого збільшення заборгованості. Відповідачка просила врахувати її скрутне матеріальне становище, а саме те, що її щомісячний дохід складає 8932 грн. Крім того, відповідач зазначила, що заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. вважає завищеними та такими, що покладають на неї надмірний фінансовий тягар . ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу або зменшити їх до розумного та співмірного. При ухваленні рішення просила врахувати її скрутне матеріальне становище (а.с.70)
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 13.02.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 2094061, за умовами якого та відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 11000,00 грн. , строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1 % в день та застосовується в межах строку кредитного договору вказаного п. 1.3 цього Договору. Знижена процентна ставка становить 0.97 % в день та застосовується у випадку якщо споживач, учасник Програми лояльності Товариства, в дату першого платежу – 15.03.2025 або протягом наступного календарного дня, що слідує за вказаною датою, сплатить кошти у сумі першого платежу, визначеного Графіком платежів. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора електронного підпису, що був надісланий на вказану відповідачем мобільний номер телефону, у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.16-22).
Відповідач ознайомилась з умовами кредитного договору № 2094061 підписавши Паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартна форма) (а.с.52-54).
З повідомлення ТОВ «Пейтек» від 28.08. 2025 р. вбачається, що 12.02.2025 р. на картку НОМЕР_1 було зараховано 11 000 грн. від ТОВ «Селфі Кредит» (а.с.50).
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 2094061 від 13.02.2025 р. , наданого ТОВ «Селфі Кредит» вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 станом на 28.08.2025 року становить 38060 грн., що складається з 11 000 грн. – тіло кредиту, 21450 грн. – відсотки за користування кредитом, 5500 грн. – штрафні санкції (а.с.13-15).
28.08.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Позика» укладено Договір факторингу №28082025, у відповідності до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Позика» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Позика» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с.27-34), в тому числі і за кредитним договором 2094061 від 13.02.2025 року, що підтверджується копією витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу № 28082025 від 28.08.2025 р. (а.с.12).
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно із ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи,якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт)може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. (п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Статтею 512 ЦК України визначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Згідно ч. 1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свого зобов`язання та не здійснювала жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Позика», ні на рахунки попереднього кредитора.
Відповідач не виконує умов кредитного договору внаслідок чого утворилась заборгованість, тому є підстави для задоволення позову в частині стягнення тіла кредиту в сумі 11000 грн. та 21560 грн. – заборгованості за відсотками, які є погоджені умовами кредитного договору, який підписано ОСОБА_1 . 
Суд спростовує доводи відповідача про те, що нараховані відсотки за кредитним договором є надмірними та не обґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 будучи ознайомленою з умовами кредитного договору , де вказано розмір відсотків за користування кредитом, свідомо його підписала, що свідчить про прийняття та погодження з умовами вказаного кредитного договору. Скрутне матеріальне становище відповідача не позбавляє її обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань щодо повернення кредитних коштів.
Щодо нарахування штрафних санкцій суд зазначає наступне.
Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Водночас пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан та до дати розгляду даної справи його не скасовано.
Ураховуючи, що нарахування штрафних санкцій (штрафу, пені) здійснювалося у період дії воєнного стану в Україні, суд не вбачає законних підстав для її стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Позика».
Таким чином, ураховуючи вищезазначене, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в сумі 35500 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 11000 грн. та відсотками 21560 грн.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 (міститься в електронній справі) р., копією Акту надання послуг на підтвердження факту надання правничої допомоги від 17.03.2026 (а.с.10), копією додаткової угоду № 2094061 до Договору про надання правничої допомоги №39493634/03 від 02.01.2026 р (а.с.49)., копією Детального опису робіт (надання послуг) необхідних для надання правничої допомоги на суму 6000 грн. (а.с.58).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»).
Враховуючи вищевикладене, складність справи,розгляд її в порядку спрощеного позовного провадження, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, часткове задоволення позовних вимог , заперечення відповідача щодо стягнення заявленої суми витрат на правову допомогу суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3000 грн., що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, та підлягають стягненню з ОСОБА_1 .
Питання про судові витрати належить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2 277 грн. 68 коп. (пропорційно задоволеним позовним вимогам 85, 55%).
Керуючись ст.ст. 81, 141, 223, 259, 263-265, 277-279, 280-281 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Позика» заборгованість за кредитним договором за Кредитним договором № 2094061 від 13.02.2025 року в сумі 35500 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 11000 грн. та відсотків у сумі 21560 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ««Фінансова компанія «Позика» судові витрати по справі у вигляді судового збору у сумі 2 277 грн.68 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разу розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Позика», код ЄДРПОУ 39493634, місцезнаходження: Київська область, м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Л.І. Савченко