ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"02" липня 2026 р. справа № 300/7285/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Остап?юка С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі – відповідач, військова частина, ВЧ НОМЕР_1 ) про визнання протиправним та скасування наказу "Про результати проведення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_1 " за № 2247 від 09.07.2025, зобов`язання призначити повторне службове розслідування.
Позовні вимоги мотивовано тим, що 24.06.2025 старший солдат ОСОБА_1 , перебуваючи в районі населеного пункту Рай-Олександрівка Донецької області та беручи безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.03.2025 №82, під час відпочинку в бліндажі отримав отруєння невідомою речовиною. За результатами службового розслідування, оформленого наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2025 №2247, встановлено, що позивач отримав небойову травму, пов`язану з виконанням обов`язків військової служби, але не пов`язану із захистом Батьківщини, а причиною травмування визначено його власну необережність та неуважність. На підставі зазначеного наказу видано довідку про обставини травми від 09.07.2025 №2838.
Не погоджуючись із такими висновками, позивач звернувся до військової частини із заявою про проведення повторного службового розслідування та внесення змін до довідки про обставини травми, однак листом від 10.09.2025 №4633 у задоволенні заяви відмовлено з посиланням на те, що травмування не є наслідком збройної агресії російської федерації та підстав для повторного розслідування немає.
Позивач вважає такі дії протиправними, оскільки на момент отримання травми він перебував у районі ведення бойових дій та виконував завдання із забезпечення оборони України, що підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_1 від 11.08.2025 №4037 про його безпосередню участь у відповідних заходах у період з 21.03.2025 по 25.06.2025. На переконання позивача, для застосування формулювання «пов`язане із захистом Батьківщини» достатнім є факт отримання травми під час безпосередньої участі у заходах із забезпечення оборони України, а не обов`язково внаслідок ворожого обстрілу чи інших бойових уражень. Крім того, позивач зазначає, що службове розслідування проведено неповно та необ`єктивно, оскільки висновки про його власну необережність належними доказами не підтверджені, не враховано обставини отримання травми в районі бойових дій та факт групового травмування військовослужбовців. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 14.10.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Військова частина НОМЕР_1 направила до суду відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погодився, із посиланням на відповідні норми права та твердження, просив в задоволенні позову відмовити, з викладених у ньому підстав.
Позивач скористався правом на подання відповіді на відзив відповідача, в якій заперечив проти мотивів та доводів військової частини, викладених в адміністративному позові.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши адміністративний позов, відзив на позов, відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни – учасників бойових дій згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 05.06.2023.
Згідно довідки від 11.08.2025 за №4037 позивач в період з 05.03.2022 по 21.05.2022. з 23.05 2022 по 18.01.2023. з 01.02.2023 по 1 1.08.2023. з 30.08.2023 по 07.10.2023. з 21.10.2023 по 27.12.2023, з 15.01.2024 по 16.04.2024. з 19.05.2024 по 10.07.2024. з 29.07.2024 по 01.11.2024. з 20.11.2024 по 05.02.2025. з 21.03.2025 по 25.06.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи Житомирська область. Коростенський район. Малинська міська ТГ Донецька область, Краматорській район, Дружківська міська ТГ, Донецька область, Краматорській район Часів Ярська міська ТГ, Донецька область. Краматорський район. Слов`янська міська ТГ, Донецька область. Краматорський район. Миколаївська міська ТГ.
Як слідує зі змісту первинної медичної картки Форми №100, складеної Військовою частиною НОМЕР_3 на ім`я солдата ОСОБА_1 від 25.06.2025 о 01:30 год., солдат ОСОБА_1 поранений захворів 24.06.2025 о 21:55 год. діагноз "отруєння невідомою речовиною, ймовірно суригати алкоголю, стан після клінічної смерті від 24.06.2025 (22:30)".
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 24 червня 2025 року №1298 "Про призначення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_2 " призначено службове розслідування з 24 червня 2025 року по 13 липня 2025 року за фактом отримання травмування старшим майстром ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону управління військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 .
Комісією ВЧ НОМЕР_1 , проведено з 24 червня 2025 року по 13 липня 2025 року спеціальне розслідування нещасного випадку (смерті), за наслідками якого видано Акт від 09.07.2025 проведення службового розслідування по факту травмування старшим солдатом ОСОБА_1 , форми НВ-2.
За висновками Комісії Військової частини НОМЕР_1 , що містяться у пункті 6 Акту від 09.07.2025 травма старшого майстра ремонтної майстерні артилерійського ремонтно-відновлювального озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти старшого солдата батальйону управління військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , отримана під час виконання інженерних робіт, внаслідок власної необережності у районі населеного пункту Рай-Олександрівка Донецької області 24 червня 2025 року є небойовою. Відповідно до пункту 10 розділу II "Інструкції про розслідування та нещасних випадків з військовослужбовцями, аварій професійних захворювань і у Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332 вважати, що небойове травмування трапилося внаслідок власної необережності.
Відповідно до наданої на адвокатський запит довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 09 липня 2025 року № 2838, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Збройних Сил України, старший солдат, призваний по мобілізації, ОСОБА_1 24.06.2025 року одержав отруєння невідомою речовиною. Зокрема, у цій довідці зазначено, що під час проходження військової служби, перебуваючи на відпочинку в бліндажі в районі населеного пункту Рай-Олександрівка Донецької області, він отримав небойове травмування, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, але не пов`язане із захистом Батьківщини.
Листом від 10.09.2025 року №4633 Військова частина НОМЕР_4 повідомила, що небойове травмування старшого солдата ОСОБА_1 отримано через його власну необережність та не є наслідком збройної агресії, повідомлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в районі н.п. Рай-Олександрівка не було зафіксовано жодних ворожих обстрілів, у зв`язку з чим відсутні підстави призначати службове розслідування.
Госпітальною ВЛК КНП "Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради" проведено 14.10.2025 медичний огляд ОСОБА_1 , за наслідками якого (діагноз: Стан після (24.06.2025) гострого інгаляційного отруєння невідомою речовиною (чадний газ анамнестично): токсична кома, прогресуюча лейкоенцефалопатія, постгіпоксична енцефалопатіяи III ступеня з ознаками апалічного синдрому, судомний синдром, аспіраційна двобічна пневмонія, постреанімаційна хвороба; клінічної смерті (24.06.2025 22:30); операцій: (30.06.2025) нижня трахеостомія; (16.09.2025) первісне введення гастростомічної трубки у рамках черезшкірної ендоскопічної гастростомії, у вигляді в`ялогранулюючої рани V пальця лівої нижньої кінцівки, специфічних епілептичних синдромів, нейрогенної слабкості сечового міхура з тимчасовим порушенням функції центральної нервової системи) зроблено висновок про те, що "Травма, ТАК, пов`язан(-а/e/i) з виконанням обов`язків військової служби". За ступенем тяжкості (наказ МОЗ України від 04.07.2007 №370): Травма відноситься до тяжких, про що складено Довідку військово-лікарської комісії № 2025-1014-1322-2493-0 від 14.10.2025.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступних підстав та мотивів.
У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент врегулювання спірних правовідносин.
Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також – Закон №2232-XII).
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначає Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 за №548-XIV (надалі по тексту також – Статут внутрішньої служби ЗСУ, Статут).
Статтею 9 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено, що військовослужбовці Збройних Сил України мають права і свободи з урахуванням особливостей, що визначаються Конституцією України, законами України з військових питань, статутами Збройних Сил України та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до статей 18-19 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці перебувають під захистом держави і мають усю повноту прав і свобод, закріплених Конституцією України.
Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (надалі по тексту також - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (надалі по тексту також - військові частини) визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332 (надалі по тексту також – Інструкція №332).
Пунктом 1 розділу II Інструкції №332 передбачено, що розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утеплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.
Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції №332 - військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, визначених частиною 4 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
За змістом частини 4 статті 24 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції №332 встановлено, що командир військової частини, який отримав повідомлення про нещасний випадок, у свою чергу зобов`язаний, зокрема, протягом доби призначити комісію з розслідування нещасного випадку чисельністю не менш як три особи у складі голови комісії (яким є один із його заступників) та членів - командира роти, батальйону (дивізіону, ескадрильї тощо), до складу якого входить підрозділ, де стався нещасний випадок, та залежно від того, з чим пов`язаний нещасний випадок, - фахівців профільних служб (озброєння, тилу, пожежної, автомобільної, інженерної, медичної тощо). До складу комісії не може входити безпосередній командир (начальник) потерпілого військовослужбовця; забезпечити належні умови для роботи комісії (надати приміщення, засоби зв`язку, оргтехніку, автотранспорт, канцелярське приладдя тощо), а також залучених до роботи експертів, інших спеціалістів та сприяти роботі комісії з метою своєчасного і об`єктивного проведення розслідування нещасного випадку.
Нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції (пункт 7 розділу ІІ Інструкції №332).
Пунктом 8 Розділу II Інструкції № 332 визначено, що Комісія з розслідування нещасного випадку проводить розслідування протягом п`яти робочих днів з дня її утворення.
Комісія з розслідування нещасного випадку зобов`язана:
- обстежити місце нещасного випадку, одержати письмові та усні пояснення (провести опитування) свідків і осіб, які причетні до події, та одержати письмові пояснення потерпілого, якщо це можливо;
- з`ясувати обставини та причини, що призвели до нещасного випадку, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;
- визначити вид події, що призвела до нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), причини нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та обладнання, устаткування, машини, механізми, транспортні засоби, експлуатація яких призвела до настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), відповідно до Класифікатора видів подій, причин, обладнання, устаткування, машин, механізмів, транспортних засобів, що призвели до настання нещасного випадку, гострого професійного захворювання (отруєння), аварії, який наведений у додатку 3 до цієї Інструкції;
- скласти акт проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку (зникнення, смерті, аварії) за формою НВ-2 наведеною у додатку 4 до цієї Інструкції (надалі по тексту також - акт за формою НВ-2) та акт про нещасний випадок (зникнення, смерть) під час виконання обов`язків військової служби за формою НВ-3 наведеною у додатку 5 до цієї Інструкції (надалі по тексту також - акт за формою НВ-3) у разі, якщо нещасний випадок (смерть) визнаний комісією з розслідування таким, що пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, і надати їх командиру військової частини на затвердження. Акти підписуються головою комісії та її членами. У разі незгоди зі змістом акта член комісії підписує його з відміткою про наявність окремої думки, яку викладає письмово і додає до акта за формою НВ-2, як його невід`ємну частину.
До акта додаються письмові пояснення (опитування) свідків, потерпілого, а за потреби також схеми, фотографії, витяги з експлуатаційної документації та інші документи, що характеризують місце події (устаткування, машини, апаратура, територія, будівля тощо), медичний висновок щодо діагнозу потерпілого, наявності в його організмі алкоголю (наркотичних засобів чи токсичних або отруйних речовин).
Як зазначено у пункті 9 Інструкції №332 якщо нещасний випадок визнаний комісією з розслідування таким, що не пов`язаний з виконанням обов`язків військової служби, на затвердження командиру військової частини надається тільки акт за формою НВ-2, який зберігається у діловодстві військової частини.
Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Інструкції №332 обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби:
- перебування потерпілого військовослужбовця за місцем постійного проживання, крім перебування військовослужбовців строкової служби та курсантів військових навчальних закладів за місцем проживання в казармах та гуртожитках військових частин;
- перебування потерпілого військовослужбовця у відпустці або у звільненні з розташування військової частини, окрім випадків травмування військовослужбовця у цей час у разі вчинення ним дій з рятування людського життя чи державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку;
- погіршення стану здоров`я внаслідок отруєння алкоголем, наркотичними засобами, токсичними чи отруйними речовинами, а також їх дії (асфіксія, інсульт, інфаркт, зупинка серця тощо), що підтверджено відповідним медичним висновком, за умов, що отруєння не пов`язано із впливом цих речовин на потерпілого військовослужбовця внаслідок їх застосування в технологічному процесі або незадовільного зберігання чи транспортування, а потерпілий до настання нещасного випадку був відсторонений від виконання обов`язків командиром (начальником);
- алкогольне, токсичне чи наркотичне сп`яніння, не зумовлене технологічним процесом, що стало основною причиною нещасного випадку за відсутності технічних та організаційних причин його настання, що підтверджено відповідним медичним висновком та матеріалами розслідування нещасного випадку;
- використання в особистих цілях без відома командування транспортних засобів, озброєння, устаткування, інструментів та матеріалів, які належать військовій частині або використовуються нею;
- навмисне вчинення кримінального правопорушення, що встановлено обвинувальним вироком суду або постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження; навмисне заподіяння військовослужбовцем шкоди своєму здоров`ю; самовільне залишення військовослужбовцем місця служби;
- природна смерть внаслідок вроджених вад здоров`я, смерть від загального захворювання, самогубство, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та (або) постановою (ухвалою) про закриття кримінального провадження.
Таким чином, пункт 11 розділу ІІ Інструкції №332 містить вичерпний перелік обставини, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виконанням обов`язків військової служби.
Повертаючись до фактичних обставин справи, судом встановлено, що Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 24 червня 2025 року №1298 "Про призначення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_2 " призначено службове розслідування з 24 червня 2025 року по 13 липня 2025 року за фактом отримання травмування старшим майстром ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону управління військової частини НОМЕР_1 старшим солдатом ОСОБА_1 .
Комісією ВЧ НОМЕР_1 , проведено з 24 червня 2025 року по 13 липня 2025 року спеціальне розслідування нещасного випадку (смерті), за наслідками якого видано Акт від 09.07.2025 проведення службового розслідування по факту травмування старшим солдатом ОСОБА_2 , форми НВ-2.
За висновками Комісії Військової частини НОМЕР_1 , що містяться у пункті 6 Акту від 09.07.2025 травма старшого майстра ремонтної майстерні артилерійського ремонтно-відновлювального озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти старшого солдата батальйону управління військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , отримана під час виконання інженерних робіт, внаслідок власної необережності у районі населеного пункту Рай-Олександрівка Донецької області 24 червня 2025 року є небойовою. Відповідно до пункту 10 розділу II "Інструкції про розслідування та нещасних випадків з військовослужбовцями, аварій професійних захворювань і у Збройних Силах України", затвердженої наказом Міністра оборони України від 27 жовтня 2021 року № 332 вважати, що небойове травмування трапилося внаслідок власної необережності.
Як слідує зі змісту пояснень командира відділення ремонту та експлуатації ракетно-артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння 3 ремонтної роти ремонтно-відновлювального батальйону управління військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_3 "24 червня 2025 року після виконання робіт з інженерного облаштування позицій у визначеному квадраті поблизу н.п. Рай-Олександрівка Миколаївської міської громади Краматорського району Донецької області я, разом із старшим солдатом ОСОБА_2 , старшим солдатом ОСОБА_4 , солдатом ОСОБА_5 , повернувся до визначеного бліндажу для вечері та відпочинку. Бліндаж складався з двох розділених секцій. В одній секції ми відпочивали, в другій секції знаходились продукти харчування та бензиновий генератор. Після вечері, близько 18:00 години, ми запустили генератор з метою зарядки пристрою "EcoFlow", який знаходився в житловій секції бліндажу. В подальшому, я і старший солдат ОСОБА_6 вийшли із бліндажу для здійснення телефонного зв`язку з родичами. Близько 21:45 години я повернувся в бліндаж і відчув характерний запах вихлопних газів, від чого мені стало зле. Незважаючи на погане самопочуття я вирішив перевірити житлову частину бліндажу, де відпочивали старший солдат ОСОБА_7 і солдат ОСОБА_8 . Під час перевірки я побачив, що старший солдат ОСОБА_7 і солдат ОСОБА_9 знаходяться в непритомному стані (йде піна з роту, відсутні реакції на зовнішні подразники). Я негайно заглушив генератор, вжив заходів до провітрювання приміщення і покликав старшого солдата ОСОБА_10 на допомогу. Також про подію негайно повідомив старшого групи з інженерного облаштування позицій сержанта ОСОБА_11 . Разом із старшим солдатом ОСОБА_12 я почав надавати невідкладну допомогу старшому солдату ОСОБА_13 і солдату ОСОБА_14 та приводити їх у свідомість, знявши при цьому з них засоби індивідуального захисту. Після прибуття сержанта ОСОБА_15 , старшого солдата ОСОБА_16 і солдата ОСОБА_17 винесли з бліндажу на чисте повітря та організували заходи з їх евакуації до стабілізаційного пункту в н.п. Рай-Олександрівка Миколаївської міської громади Краматорського району Донецької області. Алкогольні напої, наркотичні речовини я особисто не вживав, ознак алкогольного сп`яніння або наслідків вжиття наркотичних речовин у старшого солдата ОСОБА_18 , старшого солдата ОСОБА_16 , солдата ОСОБА_17 я не помітив".
З огляду на зміст вказаних пояснень, нещасний випадок, що мав місце 24.06.2025 в районі н.п. Рай-Олександрівка є груповим нещасним випадком та службове розслідування за фактом травмування ОСОБА_1 та ОСОБА_19 повинне бути проведеним з урахуванням вимог розділу ІІІ Інструкції №332, як груповий нещасний випадок.
За наслідками розгляду заяви від 22.08.2025 про проведення повторного службового розслідування, Військова частина НОМЕР_1 листом від 10.09.2025 за №4633 повідомила представника позивача про відсутність підстав для призначення повторного службового розслідування за фактом отримання ОСОБА_1 відсутні.
За змістом пункту 6 розділу ІІІ Інструкції №332 до матеріалів спеціального розслідування включаються:
1) копія наказу про утворення комісії зі спеціального розслідування;
2) акт розслідування за формою НВ-2, до якого додаються:
- протокол огляду місця події (додаток 10);
- ескіз місця події, що сталася (додаток 11), необхідні плани, схеми, фотознімки;
- висновок експертизи (технічної, медичної тощо), якщо за рішенням комісії зі спеціального розслідування вона проводилася;
- протоколи опитування (додаток 12) та пояснювальні записки (додаток 13) свідків та інших осіб, причетних до події;
- копії документів про проходження потерпілими військовослужбовцями навчання, інструктажу і перевірки знань щодо заходів безпеки під час виконання обов`язків військової служби та копії документів про проходження військової служби;
- медичний висновок про причини смерті або характер травми потерпілого військовослужбовця, а також про наявність в його організмі алкоголю, наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;
- копії актів перевірок (довідок за результатами перевірок) та приписів, що стосуються нещасного випадку, виданих командиру військової частини представниками вищого командування або представниками відповідних військових органів нагляду чи контролю (органу нагляду за безпечним веденням робіт військовослужбовцями, пожежного нагляду, контролю безпеки військової служби, контролю безпеки дорожнього руху, санітарно-епідеміологічного нагляду тощо) до настання нещасного випадку і під час його розслідування;
3) акти розслідування за формою НВ-3 на кожного потерпілого окремо.
Також слід зазначити, що висновок комісії про отримання травми внаслідок власної необережності позивача не підтверджений належними та допустимими доказами, оскільки матеріали розслідування не містять об`єктивних даних про порушення позивачем вимог безпеки чи вчинення ним конкретних дій, які перебували б у прямому причинному зв`язку з настанням нещасного випадку. 
Матеріали адміністративної справи позбавлені доказів того, що комісією ВЧ НОМЕР_1 встановлено джерело походження невідомої речовини, якою було спричинено отруєння, а також проведено належну перевірки обставин використання бензинового генератора та можливого впливу продуктів його згоряння на потерпілих військовослужбовців. 
Встановлені судом обставини свідчать про порушення вимог пунктів 7 та 8 розділу ІІ та розділу ІІІ Інструкції №332, оскільки за наявності групового нещасного випадку відповідач був зобов`язаний провести спеціальне розслідування з дотриманням особливого порядку його проведення. 
Саме неповнота з`ясування фактичних обставин події та недотримання процедури спеціального розслідування позбавили позивача гарантій об`єктивного встановлення причин та умов отримання травми, що ставить під сумнів достовірність висновків, викладених в акті розслідування та оскаржуваному наказі. 
Суд звертає увагу, що повторне спеціальне розслідування має бути проведене із всебічним дослідженням усіх доказів, опитуванням свідків події, аналізом медичної документації та встановленням фактичного механізму отримання позивачем ушкодження здоров`я, після чого відповідач повинен прийняти вмотивоване рішення в межах наданих йому повноважень.
Окремо слід зазначити, що довідка про обставини травми №2838 від 09.07.2025 складена на підставі висновків службового розслідування та наказу №2247 від 09.07.2025, результати повторного спеціального розслідування, в свою чергу, можуть бути підставою для прийняття відповідачем нового рішення щодо оформлення документів, пов`язаних із обставинами отримання позивачем травми. 
За змістом пункту 17 розділу ІІ Інструкції №332 у разі незгоди потерпілого військовослужбовця, або членів його сім`ї, або особи, яка представляє їх інтереси, з висновками комісії з розслідування вони мають право протягом місяця, починаючи з дати отримання акта за формою НВ-2, подати скаргу старшому командирові або до органу, що здійснює контроль за своєчасним і об`єктивним розслідуванням нещасних випадків, чи звернутися до суду у визначений законом строк.
Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Інструкції №332 за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ. На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року за №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800.
З огляду на вказане, наказ командира військової частини, виданий за результатами розслідування нещасного випадку, може бути оскаржений до суду як акт індивідуальної дії, що породжує правові наслідки для військовослужбовця або членів його сім`ї.
Таким чином, службове розслідування за фактом смерті військовослужбовця проведено без урахування всіх обставин, поверхнево, з формуванням передчасних висновків, та всупереч встановленої Інструкцією №332 процедури, оскільки груповий випадок мав розслідуватись відповідно до розділу ІІІ Інструкції №332, відтак є протиправним та таким, що підлягає скасуванню наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.07.2025 №2247 "Про результати проведення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_2 ".
Водночас, слід зазначити, що в межах розгляду даної адміністративної справи суд не встановлює чи пов`язаний нещасний випадок, що трапився з ОСОБА_1 із захистом Батьківщини, оскільки відповідно до норм Інструкції №332 формування відповідних висновків покладено саме на військові частини, тобто такі є дискреційними повноваженнями.
Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.
Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.
Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.
За таких обставин, адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Попри сформований висновок по вказаних вище фактичних обставин і застосування до них норм матеріального права, суд звертає увагу сторін на таке.
За змістом вимог частини 6 статті 44 КАС України, за введення суд в оману щодо фактичних обставин справи винні особи несуть відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини 1 статті 384 Кримінального кодексу України подання суду завідомо недостовірних або підроблених доказів, караються виправними роботами на строк до двох років або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.
Відтак, подання в суд завідомо недостовірних або підроблених доказів, на підставі яких суд встановлює фактичні обставини, має правовим наслідком застосування у встановленому порядку відповідного виду відповідальності.
Станом на дату ухвалення рішення в даній адміністративній справі, в матеріалах справи відсутні відомості про недостовірність відомостей зазначених в документах, що надані суду як докази, і на підставі яких судом встановлено фактичні обставини справи.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частини 1, 2 статті 77 КАС України).
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Суд за правилами статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В силу вимог частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
У разі задоволення позову суд, застосовуючи припису пункту 10 частина 2 статті 245 КАС України, може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 частини 4 статті 245 КАС України).
Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, зважаючи на встановлення у справі протиправності акту проведення розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку травмування військовослужбовця та наказу про затвердження спеціального розслідування, суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених відповідачем прав позивача буде:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.07.2025 №2247 "Про результати проведення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_2 ";
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування групового нещасного випадку з військовослужбовцем, а саме за фактом отримання травмування ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Підсумовуючи свої висновки, суд вважає, що позов належить задовольнити частково.
Інші сформовані позовні вимоги та їх формулювання, на переконання суду, поглинаються (враховуються) при вирішенні даного спору, за сформованими вище висновками і вирішення спору по суті.
Щодо розподілу судових витрат слід зазначити, що позивач на підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи.
З огляду на не понесення позивач судових витрат по сплаті судового збору, за відсутності доказів оплати сторонами інших судових витрат у справі, керуючись частиною 5 статті 139 КАС України, суд дійшов висновку про відсутність правових підстави для розподілу судових витрат у справі.

На підставі статті 1291 Конституції України, керуючись статтями 134, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.07.2025 №2247 "Про результати проведення службового розслідування по факту отримання травмування старшим солдатом ОСОБА_2 ".
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести спеціальне розслідування групового нещасного випадку з військовослужбовцем, а саме за фактом отримання травмування ОСОБА_1 відповідно до вимог Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 за №332, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В задоволенні решти вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ), АДРЕСА_1 ;
відповідач - Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_6 ), АДРЕСА_2 .

Суддя   Остап`юк С.В.