ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1433/26 Справа № 193/59/26 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кравченко Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Сєдих А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 травня 2026 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Сєдих А.В., розглянувши апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2026 року, щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,
за скоєння правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2026 року, об`єднано адміністративні матеріали № 193/59/26 (провадження № 3/193/48/26) та № 193/60/26 (провадження № 3/193/49/26) у відношенні ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 та ч. 1 ст. 130 КУпАП в одне провадження з присвоєнням єдиного номеру 193/59/26 (провадження № 3/193/48/26).
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених:
- за ч. 5 ст. 126 КУпАП та застосувано стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років;
- за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувано стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.
На підставі ст. 36 КУпАП на ОСОБА_1 накладено остаточне стягнення у виді штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800,00 гривень, з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 5 років без конфіскації транспортного засобу .
На підставі частини 3 статті 30 КУпАП до адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосованого даною постановою, приєднано невідбуту частину адміністративних стягнень у виді позбавлення права керування транспортними засобами, застосованого постановами: постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 27.05.2024 року, постановою судді Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11.06.2025 року, постановою судді Вінницького районного суду Вінницької області від 18.08.2025 року , та остаточно накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 40800 (сорок тисяч вісімсот) 00 гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 16 років 2 місяці 17 днів, без конфіскації транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 у прибуток держави судовий збір в сумі 665 гривень 60 коп.
Не погодившись із зазначеною постановою, від імені ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду першої інстанції та закриття провадження у справі.
Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до апеляційного розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.
Відповідно до частини другої статті 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Оскаржувана постанова судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області винесена 09 березня 2026 року, а тому останнім днем строку апеляційного оскарження було 19 березня 2026 року.
Зі змісту матеріалів, які надійшли до апеляційного суду, убачається, що в апеляційній скарзі від імені ОСОБА_1 зазначено його адресу: м. Горлівка Донецької області. На бланку поштового відправлення, долученого до апеляційної скарги, також зазначено місцем відправлення м. Горлівку Донецької області, а назву поштового оператора викладено російською мовою — «ФЭМ экспресс». У цьому бланку зазначено, що відправлення начебто прийнято 18 березня 2026 року, оплата проведена готівкою, а прийняла відправлення особа на ім`я ОСОБА_2 .
Водночас з наявних матеріалів убачається, що фактично зазначене відправлення разом із конвертом та бланком «ФЭМ экспресс» було передано до пересилання засобами поштового зв`язку «Нова пошта» лише 20 квітня 2026 року о 17 год. 17 хв. у місті Києві, з відділення № 133, відправником зазначена ОСОБА_3 .
Крім того, на конверті рукописним текстом невідомою особою зазначено: «дата прийняття документів в роботу 18.03.2026 р. “ФЕМ Експресс”».
Апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до Закону України «Про поштовий звязок» субєкти господарювання, які мають намір здійснювати діяльність у сфері надання послуг поштового звязку, подають до національного регулятора повідомлення про початок здійснення такої діяльності, а відомості про них вносяться до Єдиного державного реєстру операторів поштового звязку.
Відповідно до єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, оператора поштового зв`язку «ФЭМ экспресс» не зареєстровано.
Матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що «ФЭМ экспресс» є оператором поштового зв`язку, відомості про якого внесені до Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, а долучений до апеляційної скарги бланк не містить достатніх ідентифікуючих даних суб`єкта господарювання, який нібито прийняв поштове відправлення, реквізитів, які б дозволяли перевірити його статус як оператора поштового зв`язку.
За таких обставин наданий бланк «ФЭМ экспресс» не може визнаватися належним та достовірним доказом подання апеляційної скарги саме 18 березня 2026 року, тобто в межах строку апеляційного оскарження.
Окремо апеляційний суд враховує, що м. Горлівка Донецької області є тимчасово окупованою територією України. З огляду на збройну агресію Російської Федерації проти України та тимчасову окупацію м. Горлівки, направлення кореспонденції з цієї території до суду України в загальному порядку через українського оператора поштового звязку є обєктивно неможливим.
У сукупності з тим, що фактичне пересилання документів до суду було здійснено лише 20 квітня 2026 року з м. Києва іншою особою — ОСОБА_3 , вказані обставини свідчать про штучне створення видимості своєчасного подання апеляційної скарги та приховування реальної дати її направлення до суду.
Таким чином, апеляційний суд не має підстав вважати, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 була подана у встановлений ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденний строк апеляційного оскарження.
Фактично підтвердженою датою направлення апеляційної скарги є 20 квітня 2026 року, тобто дата її передання до пересилання засобами поштового зв`язку «Нова пошта» з м. Києва. Отже, апеляційна скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП.
При цьому в апеляційній скарзі не порушено питання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції та не наведено будь-яких причин його пропуску.
Крім того, апеляційний суд враховує обставини, які додатково ставлять під сумнів належність апеляційної скарги саме ОСОБА_1 .
Так, у матеріалах справи містяться документи з підписами ОСОБА_1 , зокрема протоколи про адміністративні правопорушення, а також копія посвідчення учасника бойових дій № НОМЕР_2 , у якому наявний підпис ОСОБА_1 . Підписи у зазначених документах є візуально схожими між собою, мають спільні характерні ознаки виконання та істотно відрізняються від підпису, проставленого в апеляційній скарзі.
Зовнішні відмінності підпису в апеляційній скарзі від підписів ОСОБА_1 , наявних у матеріалах справи, є очевидними та такими, що не потребують спеціальних знань для їх візуального сприйняття судом під час оцінки належності поданої апеляційної скарги.
У сукупності з обставинами направлення апеляційної скарги не з місця, зазначеного у бланку «ФЭМ экспресс», а фактично з м. Києва іншою особою, зазначені відмінності підписів дають апеляційному суду обґрунтовані підстави вважати, що апеляційна скарга була підписана та подана не самим ОСОБА_1 , а іншою особою від його імені.
Наведені обставини вказують не лише на пропуск строку апеляційного оскарження, а й на намагання приховати цей факт шляхом долучення до апеляційної скарги бланка неналежного поштового відправлення із зазначенням дати, яка формально припадає на межі строку апеляційного оскарження.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга від імені ОСОБА_1 на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2026 року подана після закінчення строку апеляційного оскарження, без клопотання про поновлення цього строку, а тому відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП підлягає поверненню.
Повернення апеляційної скарги не позбавляє ОСОБА_1 права повторно звернутися до суду з апеляційною скаргою в порядку, визначеному КУпАП, із заявленням відповідного клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та наведенням причин його пропуску.
Враховуючи те, що в апеляційній скарзі зазначено адресу ОСОБА_1 у м. Горлівка Донецької області, яка знаходиться на тимчасово окупованій території України, апеляційний суд вважає за необхідне повідомити ОСОБА_1 про ухвалене судове рішення також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-порталі судової влади України, а також направити ОСОБА_1 апеляційну скаргу з додатками, за його останньою відомою адресою проживання, яка наявна в матеріалах справи: АДРЕСА_1 .
Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, подану від імені ОСОБА_1 , на постанову судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, повернути особі, від імені якої її подано, разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Копію цієї постанови разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити ОСОБА_1 за останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_1 .
Повідомити ОСОБА_1 про ухвалення цієї постанови шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-порталі судової влади України.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не позбавляє його права повторно звернутися з апеляційною скаргою на постанову суду першої інстанції в порядку, визначеному КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя