ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2026 року 
м. Київ
cправа № 910/16014/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В. 
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Державного підприємства "Сервіс"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026
та рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 
у справі № 910/16014/23 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери"
до Державного підприємства "Сервіс"
про стягнення 935 831,49 грн,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (далі по тексту також Юрфірма) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Сервіс" (далі по тексту також Підприємство) про стягнення 935 831,49 грн заборгованості за надані юридичні послуги за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а саме: 677 196,94 грн основного боргу, 217 747,09 грн інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 40 887,46 грн.
В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Юридична фірма "Юхман і партнери" посилалось на те, що відповідач повністю не розрахувався за надані послуги у визначені договором строки.
Справа розглядалась судами неодноразово.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 (суддя Лиськов М.О.) позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ДП "Сервіс" на користь ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" заборгованість у розмірі 677 196,94 грн, інфляційні втрати у розмірі 217 747,09 грн, 3% річних у розмірі 40 887,46 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 14 037,47 грн. Зобов`язано орган (особу), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23, здійснювати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 677 196,94 грн, яка підлягає стягненню з ДП "Сервіс" на користь ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: 3 % річних : "Борг х Кількість днів прострочення х 3 / 100 % / 365 днів"; інфляційних збитків: "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків".
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що позивач підтвердив обставини надання відповідачу послуг, які останній повністю не оплатив і не висловив претензій щодо обсягів, строку, вартості та якості. Суд також перевірив розрахунок інфляційних витрат і 3 % річних і визнав його правильним.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 10.10.2024) рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 скасовано в частині задоволених позовних вимог ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" про стягнення з ДП "Сервіс" 100 000,00 грн додаткової винагороди, 182 617,61 грн основної винагороди, 13 723,47 грн 3 % річних та 21 886,09 грн інфляційних нарахувань.
Викладено рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в такій редакції:
" 1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Державного підприємства "Сервіс" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 25139756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (вул. Кутузова 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32045697) 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат, 33 783,25 грн 3% річних та 10 863,35 грн судового збору.
3. Органу (особі), що проводитиме примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі №910/16014/23, здійснювати нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на суму основного боргу у розмірі 494 579,33 грн, яка підлягає стягненню з Державного підприємства "Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери", з моменту набрання рішенням законної сили до моменту виконання вказаного рішення, за формулою: 3% річних : "Борг х Кількість днів прострочення х 3 / 100% / 365 днів", та інфляційних збитків за формулою: "Сума збитку (за 1 місяць) = Сума боргу х Індекс інфляції / 100% - Сума боргу; загальна сума інфляційних збитків визначається шляхом додавання щомісячних сум збитків".
4. У задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 100 000,00 грн додаткової винагороди, 182 617,61 грн основної винагороди, 13 723,47 грн 3% річних та 21 886,09 грн інфляційних нарахувань відмовити.".
Відмова суду у присудженні до стягнення з відповідача на користь позивача 182 617,61 грн основної винагороди, розрахованої відповідно до погодинних ставок виконавця, зазначених у договорі, за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022, мотивована відсутністю акта здачі-приймання наданих послуг на цю суму. Відповідно, інфляційні витрати та 3 % річних, нараховані на цю суму, також не нараховані. Відмова у позові у частині стягнення 100 000,00 грн мотивована сплатою відповідачем цієї суми боргу.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.02.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 скасовано в частині задоволених позовних вимог, а справу № 910/16014/23 у відповідній частині направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.
Вказівки суду касаційної інстанції зводилися до необхідності встановлення на підставі яких доказів, а також фактичних обставин справи підтверджується факт здійснення представництва позивачем інтересів відповідача у справах № 640/20131/18, № 640/17770/20, позаяк постанова суду апеляційної інстанції не містила висновків, з яких суд виходив щодо доведеності представництва інтересів відповідача у цих справах.
За результатами нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 залишено без змін.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.11.2025 постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2025 скасовано, а справу № 910/16014/23 направлено до Північного апеляційного господарського суду на новий розгляд.
Ухвалюючи вказану постанову, Верховний Суд виходив із того, що апеляційний господарський суд під час повторного перегляду рішення місцевого господарського суду порушив принцип "заборони повороту до гіршого" ("non reformatio in peius"), не звернув уваги на те, що у відмовлених частинах позову постанова суду апеляційної інстанції набрала законної сили, адже не оскаржувалася до суду касаційної інстанції сторонами спору, і Верховний Суд не направляв справу у цій частині на новий розгляд до апеляційного господарського суду. Таким чином, під час нового розгляду цієї справи апеляційний господарський суд вийшов за межі апеляційного перегляду, позаяк переглянув судове рішення суду першої інстанції повністю, а не лише у частинах, направлених Верховним Судом на новий розгляд.
За результатами нового розгляду справи постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 (колегія суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Кропивна Л.В.) апеляційну скаргу Державного підприємства "Сервіс" на рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" про стягнення з Державного підприємства "Сервіс" 494 579,33 грн заборгованості, 195 861,00 грн інфляційних втрат та 33 783,25 грн 3 % річних залишено без змін. Викладено пункт 2 резолютивної частини рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в такій редакції: "2. Стягнути з Державного підприємства "Сервіс" (вул. Олександра Кониського, 82А, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 25139756) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Юхман і партнери" (вул. Кутузова 18/7, м. Київ, 01133; ідентифікаційний код 32045697) заборгованість у розмірі 494 579,33 грн, інфляційні втрати у розмірі 195 861,00 грн, 3 % річних у розмірі 33 783,25 грн, витрати зі сплати судового збору у розмірі 10 863,35 грн.".
Не погоджуючись з постановою апеляційного та рішенням місцевого господарських судів в частині задоволених позовних вимог, відповідач звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування своїх вимог заявник касаційної скарги посилається на порушення судами попередніх інстанцій ст.ст. 509, 526, 530, 625, 628, 901, 902 Цивільного кодексу України, внаслідок чого судами неправильно визначено зміст спірних правовідносин відповідно до такого правового регулювання, що в свою чергу призвело до постановлення незаконних і необґрунтованих рішень, які прямо суперечать нормам законодавства. Скаржник зазначає, що попри неодноразовий розгляд справи судами апеляційної та касаційної інстанцій, його ключові доводи, які мають визначальне значення для правильного вирішення спору, так і не були предметом належного, повного та мотивованого судового дослідження. Зокрема, поза увагою суду залишились доводи відповідача стосовно того, що: положення п. 4.1.6 договору пов`язують виникнення права на «додаткову винагороду» виключно із наявністю спору щодо «грошових вимог», тоді як предметом спору у справах № 640/17770/20 та № 640/20131/18 були вимоги про скасування податкових вимог, які хоча і мають майновий характер, однак не є грошовими вимогами у розумінні умов договору; суд апеляційної інстанції безпідставно ототожнив поняття «майнова вимога» та «грошова вимога», хоча сторони договору прямо погодили механізм обчислення додаткової винагороди саме виходячи із «суми задоволених грошових вимог», що виключає можливість застосування п. 4.1.6 договору до спорів, предметом яких не є безпосереднє стягнення коштів; позивачем не доведено та судами не встановлено факту здійснення представництва інтересів ДП «СЕРВІС» у справах № 640/17770/20 та № 640/20131/18 саме ТОВ «Юхман і партнери», яке звернулося із позовом про стягнення «додаткової винагороди», тоді як відповідно до ст.ст. 527, 901, 902 ЦК України та умов договору право на отримання такої винагороди напряму пов`язувалося із фактичним наданням послуг саме виконавцем; судами не встановлено моменту виникнення та строку виконання зобов`язання щодо сплати «додаткової винагороди», хоча для правильного застосування ст.ст. 530 та 625 ЦК України визначення моменту прострочення є обов`язковим; договором не передбачено, що перебіг строку виконання зобов`язання щодо сплати «додаткової винагороди» починається саме з дати набрання судовими рішеннями законної сили, а тому висновки суду про наявність прострочення є передчасними та не ґрунтуються на умовах договору.
Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.05.2026 відкрито провадження за касаційною скаргою на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду стосовно застосування ст.ст. 509, 526, 530, 625, 628, 901, 902 Цивільного кодексу України у подібних правовідносинах), призначено її до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та надано строк на подання відзиву на касаційну скаргу до 16.06.2026.
Переглянувши в касаційному порядку судові рішення в оскарженій частині, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Як встановлено судами попередніх інстанцій, 11.01.2016 ДП "Сервіс" (замовник) та ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" (виконавець) уклали договір №107/1 про надання юридичних послуг, за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання юридичних послуг в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, пов`язаних із представництвом інтересів замовника перед юридичними та фізичними особами з приводу захисту майнових та немайнових прав та охоронюваних законом інтересів довірителя, перелік яких наведено у цьому пункті договору (з урахуванням доповнень, внесених додатковими угодами № 1 від 07.03.20216, № 2 від 05.09.2016, № 3 від 01.07.2017).
Згідно з п.п. 4.1.4 та 4.1.5 договору (в редакції додаткової угоди № 4 від 01.12.2017) виконавець за цим договором надає змовнику такі види послуг: представництво інтересів в судах (господарських, загальної юрисдикції, адміністративних) у всіх інстанціях; складання документів правового характеру, що стосуються ведення справ у судах всіх інстанцій.
Цією ж додатковою угодою сторони доповнили договір підп. А) п. 5.1 в такій редакції:
"А) винагорода виконавця розраховується почасово з розрахунку:
- 50 (п`ятдесят) Євро* за одну годину роботи спеціаліста виконавця щодо представництва інтересів замовника перед третіми особами (окрім судового представництва) необхідного для досягнення предмету договору;
- 70 (сімдесят) Євро* за одну годину роботи спеціаліста виконавця щодо підготовки всіх документів, необхідних для досягнення предмету договору;
- 100 (сто) Євро* за одну годину роботи спеціаліста виконавця щодо підготовки всіх документів, необхідних для судового представництва;
- 150 (сто п`ятдесят) Євро* за одну годину роботи (мінімум 1 год) спеціаліста виконавця щодо представництва інтересів замовника в судах (незалежно від інстанції).
*Розрахунок здійснюється в гривнях України за офіційним курсом Національного банку України на момент виставлення рахунку.
Зазначена винагорода сплачується на підставі рахунку виконавця протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Виконавець зобов`язаний надати замовнику розрахунок часу, затраченого на досягнення мети договору".
Сторони підписують акт виконаних робіт (наданих послуг) щомісяця чи після завершення виконання кожного етапу даного договору чи щомісяця за домовленістю.".
17.01.2018 сторони уклали додаткову угоду № 5 до договору, якою доповнили договір п. 4.1.6 в такій редакції:
"4.1.6. В разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось виконавцем в рамках цього договору, замовник зобов`язується сплатити на користь виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог, що визначається з врахуванням нижчезазначених умов), від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (в справах де замовник - відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь замовника вимог (у справах де замовник - позивач), зокрема:
- до 1 000 000 (один мільйон) грн, - 10 (десять) %;
- від 1 000 000 (один мільйон) грн до 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. - 7 (сім) %;
- понад 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. - 5 (п`ять) %.
Вищезазначена винагорода виконавця сплачується замовником також у випадку завершення розгляду справи в суді шляхом укладення мирової угоди, та її наступного затвердження судом.".
У період з 01.01.2020 по 21.07.2022 ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" представляло інтереси ДП "Сервіс" у судових справах:
- № 640/23900/19 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ДП "Сервіс" про стягнення частини чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств та їх об`єднань), що вилучається до бюджету, у сумі 5 646 099,21 грн;
- № 640/17770/20 за позовом ДП "Сервіс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10 про сплату частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у сумі 11 186 404,43 грн;
- № 640/30086/20 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до ДП "Сервіс" про стягнення коштів платника податків з усіх рахунків, відкритих у банках, що обслуговують такого платника, на суму податкового боргу у розмірі 10 728 053,55 грн;
- № 640/20131/18 за позовом ДП "Сервіс" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № 0502201213, 0502211213; зобов`язання ГУ ДПУ у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника податків ДП "Сервіс" облікові показники (операції) щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) у розмірі 352 591,10 грн на підставі названих вище податкових повідомлень-рішень.
Представництво інтересів відповідача в судах згідно з договором здійснювали директор ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" адвокат Юхман Ю.М. (займає посаду з 08.09.2003) та головний юрисконсульт адвокат Анголенко А.В. (займає посаду з 29.12.2015).
За представництво інтересів ДП "Сервіс" у справі № 640/20131/18 ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" заявило до стягнення 35 259,11 грн додаткової винагороди (зобов`язання щодо сплати з 28.07.2022), за представництво інтересів у справі № 640/17770/20 - 459 320,22 грн додаткової винагороди (зобов`язання щодо сплати з 18.10.2021). Адже позови у цих справах суди задовольнили.
ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" направляло ДП "Сервіс" розрахунок (звіт) вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, рахунок на їх сплату на суму 182 617,61 грн (зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022).
ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" зазначало, що неодноразово направляла на адресу ДП "Сервіс" претензії щодо сплати заборгованості за надані послуги, зокрема 22.06.2022, 01.09.2022 та 15.12.2022.
Так, у претензії від 15.12.2022 ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" зазначило, що ДП "Сервіс" не оплатило надані послуги на суму 182 617,61 грн, а також 559 320,22 грн винагороди виконавця, що разом складає 741 937,83 грн, та вимагала сплатити зазначену суму.
Листом від 17.01.2023 № 10/2023 у відповідь на претензію від 15.12.2022 ДП "Сервіс" повідомило, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, пов`язаному із затримками в розрахунках перед ДП "Сервіс" його контрагентами. Підприємство також зазначило, що має надію на своєчасні розрахунки його дебіторами, що дасть йому (підприємству) змогу виконати взяті на себе зобов`язання за договором № 107/1 від 11.01.2016 про надання юридичних послуг щодо вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а також в частині виплати додаткової винагороди по завершеному на користь ДП "Сервіс" судовому провадженню у справі № 640/17770/20. Щодо проваджень у справах № 640/30086/20 та № 640/20131/18 ДП "Сервіс" свої зобов`язання підтвердило та просило ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" продовжувати здійснювати представництво інтересів Підприємства.
04.08.2023 ДП "Сервіс" направило ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" лист "Щодо погашення заборгованості за надані юридичні послуги та необхідності представництва інтересів ДП "Сервіс" перед ДПС України", в якому зазначило, що перебуває у скрутному фінансовому становищі, пов`язаному із затримками в розрахунках із ним контрагентами. Підприємство також зазначило, що ДПС не враховує постановлені на користь ДП "Сервіс" судові рішення, представництво інтересів Підприємства в яких здійснювало ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", та розрахунки щодо яких є предметом позовної заяви. Крім того, ДП "Сервіс" зазначило, що на підтвердження намірів щодо проведення розрахунку за існуючою заборгованістю та з метою досудового врегулювання претензії Фірми, Підприємство бере на себе зобов`язання сплатити у найближчий час 100 000,00 грн заборгованості за раніше надані послуги за договором № 107/1 від 11.01.2016, а також просило надати йому (Підприємству) звіт до договору, рахунок, акти виконаних робіт на вищезазначену суму. Щодо іншої частини заборгованості ДП "Сервіс" просило Юрфірму розглянути можливість розстрочення боргу та продовжувати здійснювати представництво інтересів Підприємства у спорах з ДПС, а також підтвердило свої зобов`язання.
08.08.2023 Підприємство сплатило 100 000,00 грн заборгованості за надані юридичні послуги, що підлягали зарахуванню у рахунок зобов`язань, що виникли найпізніше (до додаткової винагороди у справі № 640/17770/20). Іншу суму боргу Підприємство не сплатило.
ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" визначило розрахунок заборгованості Підприємства за надані юридичні послуги у сумі 677 196,94 грн, з яких:
- 182 617,61 грн основної винагороди, розрахованої відповідно до погодинних ставок виконавця, зазначених у договорі, за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, зобов`язання щодо сплати з 22.07.2022;
- 459 320,22 грн додаткової винагороди у справі № 640/17770/20, зобов`язання щодо сплати з 18.10.2021;
- 35 259,11 грн додаткової винагороди у справі № 640/20131/18, зобов`язання щодо сплати з 28.07.2022.
Крім того, за прострочення виконання грошового зобов`язання ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" заявило вимоги про стягнення 217 747,09 грн інфляційних втрат та 3 % річних у сумі 40 887,46 грн.
Судами встановлено та сторонами не заперечувалось, що укладений між сторонами договір є договором про надання послуг.
Стаття 901 ЦК України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії, або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, скасовуючи постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у даній справі в частині задоволених позовних вимог та направляючи справу № 910/16014/23 у відповідній частині на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду, вказав на необхідність встановлення, на підставі яких доказів, а також фактичних обставин справи підтверджується факт здійснення представництва ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" інтересів відповідача у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, їх обсяг.
На виконання вказівок Верховного Суду щодо необхідності встановлення здійснення представництва інтересів відповідача у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20 саме позивачем як підстави для стягнення додаткової винагороди, суд апеляційної інстанції встановив таке.
Так, у справі № 640/20131/18 предметом розгляду була вимога ДП "Сервіс" до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № 0502201213 та № 0502211213; зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві виключити з інтегрованої картки платника податків ДП "Сервіс" облікові показники (операції) щодо застосування штрафної (фінансової) санкції (штрафу) в розмірі 352 591,10 грн на підставі податкових повідомлень-рішень від 08.08.2018 № 0502211213 та № 0502201213.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 у справі № 640/20131/18, яке набрало законної сили, позов задоволено.
У справі № 640/17770/20 предметом розгляду була вимога ДП "Сервіс" до ГУ ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10 про сплату частини чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств) у сумі 11 186 404,43 грн та рішення від 11.06.2020 № 50327-10 про опис майна у податкову заставу.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, яке набрало законної сили, позов задоволено.
На підтвердження надання юридичної допомоги Підприємству у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20 позивачем долучено:
- копії договору № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016, укладеного між ДП "Сервіс" (замовник) та ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" (виконавець), та додаткових угод до нього № 1 від 07.03.2016, № 2 від 05.09.2016, № від 01.07.2017, № 4 від 01.12.2017, № 5 від 17.01.2018;
- довідки від 19.07.2023 про те, що Юхман Ю.М. працює в ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" з 08.09.2003 на посаді директора; Анголенко А.В. працює в ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" з 29.12.2015 на посаді головного юрисконсульта;
- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.11.2018 по 30.11.2018, відповідно до якого ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику) послуги на загальну суму 1 470 Євро, що станом на 30.11.2018 відповідає 47 500,00 грн, зокрема:
* підготовка проекту адміністративного позову ДП "Сервіс" до ГУ ДФС у м. Києві про оскарження ППР № 0502201213 та ППР № 0502211213 від 06.06.2018 - 7 год;
- копію підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печаткою Підприємства 30.11.2018 акта № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (надання послуг), відповідно до якого Підприємством прийнято надані ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" послуги згідно з договором № 107/1 від 11.01.2016 загальною вартістю 47 500,00 грн;
- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно з договором про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.12.2018 по 28.12.2018, відповідно до якого ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику) послуги на загальну суму 1 535 Євро, що станом на 28.12.2018 відповідає 48 700,00 грн, зокрема:
* опрацювання ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.12.2018 по справі № 640/20131/18 за позовом Замовника до ГУ ДФС у місті Києві, підготовка клопотання про долучення доказів;
- копію підписаного уповноваженими представниками сторін та скріпленого печаткою Підприємства 27.12.2018 акта № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг), згідно з яким Підприємством прийнято надані ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" послуги відповідно до договору № 107/1 від 11.01.2016 загальною вартістю 48 700,00 грн;
- копію розрахунку (звіту) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.01.2020 по 22.07.2022, згідно з яким ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надано ДП "Сервіс" (замовнику), послуги на загальну суму 4 900 Євро, що станом на 22.07.2022 відповідає 182 617,61 грн, зокрема:
* підготовка проекту позову ДП "Сервіс" до Окружного адміністративного суду міста Києва щодо оскарження податкової вимоги від 11.06.2020 № 50327-10, рішення про опис майна в податкову заставу, справа № 640/17770/20 (липень 2020 р.) - 6 год;
* підготовка та подання клопотання про ознайомлення з матеріалами справи № 640/17770/20 (жовтень 2020 р.) - 0,5 год;
* підготовка клопотання про приєднання доказів по справі № 640/17770/20 (лютий 2021 р.) - 0,5 год);
* підготовка проєкту відзиву на апеляційну скаргу по справі № 640/17770/20 (серпень 2021 р.) - 4 год;
* представництво 25.09.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;
* представництво 21.10.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;
* представництво 09.12.2020 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;
* представництво 10.02.2021 інтересів ДП Сервіс в судовому засіданні по справі № 640/17770/20 - 2 год;
- копію рахунку № 22.07/22 від 22.07.2022, виписаного ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" Підприємству на суму 182 617,61 грн, що відповідає сумі наданих послуг, вказаних у розрахунку (звіті) щодо вартості юридичних послуг згідно договору про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016 за період з 01.01.2020 по 22.07.2022;
- копію клопотання представника позивача адвоката Анголенко Анни Вячеславівни про ознайомлення з матеріалами справи № 640/17770/20, зареєстрованого Окружним адміністративним судом міста Києва 01.10.2020;
- копію відзиву на апеляційну скаргу у справі № 640/17770/20, поданого представником ДП "Сервіс" адвокатом Юхманом Юрієм Михайловичем до Шостого апеляційного адміністративного суду (зареєстровано судом 25.08.2021); 
- копії протоколів судового засідання Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 640/17770/20 від 25.09.2020, 21.10.2020, 09.12.2020, 10.02.2021 та розписок у справі про повідомлення наступної дати судового засідання від 25.09.2020, 21.10.2020, 09.12.2020, з яких вбачається, що інтереси ДП "Сервіс" представляла Анголенко Анна Вячеславівна;
- копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, зі вступної частини якого також вбачається, що інтереси ДП "Сервіс" представляла Анголенко А.В.
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, оскільки відповідно до статей 11, 509 ЦК України саме договір є підставою для виникнення та існування обумовлених таким договором прав і обов`язків сторін.
Основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як-то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). 
Таким чином, під час розгляду спору між сторонами, який стосується виконання умов договорів щодо надання послуг/виконання робіт до предмета доказування, серед іншого, входить не лише встановлення обставин щодо обсягу, якості та вартості послуг (робіт), що є предметом відповідного договору, строків їх надання (виконання) та порядку прийняття, а й аналіз у сукупності інших обставин та доказів, які можуть свідчити про реальне надання/ненадання послуг (виконання/невиконання робіт).
Визначаючи наявність/відсутність підстав для оплати наданих послуг (виконаних робіт) робіт у випадку непідписання замовником відповідних актів прийняття наданих послуг (виконаних робіт), суд повинен виходити з доведення/недоведення сторонами факту реального надання послуг (виконання робіт). Адже непідписання актів приймання наданих послуг (виконаних робіт) без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання може свідчити про недобросовісність поведінки замовника, який таким чином намагається уникнути оплати цих послуг (робіт), оскільки фактично у всіх договірних відносинах факт оплати ставиться у залежність від підписання актів наданих послуг (виконаних робіт), що має на меті настання узгодження сторонами обсягу та якості робіт та встановлення терміну відліку виникнення зобов`язання з оплати. Ігнорування замовником підписання актів та/або безпідставне ухилення від прийняття наданих послуг (виконаних робіт) не може бути підставою, яка звільняє його від обов`язку оплатити надані послуги (виконані роботи).
Судом апеляційної інстанції враховано, що з наявного в матеріалах справи листування вбачається, що Підприємство не тільки повідомляло ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" про намір виконати взяті на себе зобов`язання за договором № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016 зі сплати вартості юридичних послуг за період з 01.01.2020 по 21.07.2022, а також у частині виплати додаткової винагороди по завершеному на користь ДП "Сервіс" судовому провадженню у справі № 640/17770/20, а й підтвердило свої зобов`язання, зокрема, щодо справи № 640/20131/18 та просило ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" продовжувати здійснювати представництво інтересів ДП "Сервіс".
Крім того, 08.08.2023 Підприємством було погашено перед ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" частину заборгованості в розмірі 100 000,00 грн за надані юридичні послуги.
Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Стандарт доказування "вірогідності доказів" підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Тлумачення змісту ст. 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були. 
Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 01.10.2020 у справі № 910/16586/18, від 12.01.2021 у справі № 910/3726/20.
Суд апеляційної інстанції зауважив, що процесуальні документи, які подавались до суду у справі № 640/20131/18, та частина документів, які подавались до суду у справі № 640/17770/20, були підписані директором ДП "Сервіс", проте в сукупності з іншими доказами, в тому числі і листуванням, яке велося між сторонами, вказане жодним чином не свідчить про те, що відповідні послуги позивачем відповідачу не надавались.
Оцінивши надані позивачем докази та обставини справи, суд апеляційної інстанції вважав доведеними обставини здійснення представництва інтересів ДП "Сервіс", їх обсяг, належними сторонами, у належні спосіб та строк, а також щодо належного предмета, зокрема і в судах у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, саме ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" та досягненням у справах позитивних наслідків, у тому числі із застосуванням стандарту "вірогідності доказів" та враховуючи також відсутність спростування наявності цієї обставини відповідачем.
Крім того, суд зазначив, що визнаючи в листуванні суму заборгованості, здійснюючи оплату наданих позивачем послуг та посилаючись на відсутність актів здачі-прийняття робіт за спірний період та на вказані у позові суми, підприємство поводилося суперечливо, а тому поведінка останнього є недобросовісною.
Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Якщо особа, яка має право на оспорення документа чи юридичного факту (зокрема, правочину, договору, рішення органу юридичної особи), висловила безпосередньо або своєю поведінкою дала зрозуміти, що не буде реалізовувати своє право на оспорення, то така особа пов`язана своїм рішенням і не вправі його змінити згодом. Спроба особи згодом здійснити право на оспорення суперечитиме попередній поведінці такої особи і має призводити до припинення зазначеного права.
Суд апеляційної інстанції зауважив, що матеріали справи не містять доказів наявності претензій Підприємства щодо обсягів, строку, вартості та якості наданих ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" послуг. Разом із тим, суд врахував наявні в матеріалах справи підписані обома сторонами та скріплені печаткою Підприємства акт № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (надання послуг) та акт № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг), які були долучені позивачем до позовної заяви та які в сукупності з іншими доказами свідчать, що ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" надавались юридичні послуги з представництва Підприємства у судах у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20. 
Зважаючи на те, що рішеннями Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.06.2021 у справі № 640/20131/18 та від 10.02.2021 у справі № 640/17770/20, які набрали законної сили, позовні вимоги Підприємства було задоволено, ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери" за представництво інтересів ДП "Сервіс" заявила до стягнення: 
- у справі № 640/20131/18 - 35 259,11 грн додаткової винагороди; 
- у справі № 640/17770/20 - 459 320,22 грн додаткової винагороди.
При цьому сторонами у договорі було погоджено два види винагороди: основна винагорода за надані послуги (п. 5.1 договору) та додаткова винагорода (п. 4.1.6 договору). 
Колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, що порядок прийняття робіт (послуг) та строк оплати сторони узгодили та деталізували лише для основної винагороди, що підтверджується погодженими сторонами умовами п. 5.1 договору в редакції додаткової угоди № 4 від 01.12.2017, в якому вказано, що "Зазначена винагорода сплачується на підставі рахунку виконавця протягом 10 банківських днів з моменту виставлення рахунку. Виконавець зобов`язаний надати Замовнику розрахунок часу, затраченого на досягнення мети договору. Сторони підписують Акт виконаних робіт (наданих послуг) щомісяця чи після завершення виконання кожного етапу даного Договору чи щомісяця за домовленістю.".
Натомість п. 4.1.6 договору (в редакції додаткової угоди № 5 від 17.01.2018) сторони погодили, що в разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось виконавцем в рамках цього договору, замовник зобов`язується сплатити на користь виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог) від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (в справах, де замовник - відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь замовника вимог (у справах, де замовник - позивач), зокрема: до 1 000 000,00 грн - 10 %; від 1 000 000,00 грн до 5 000 000,00 грн - 7 %; понад 5 000 000,00 грн - 5 %.
Отже, сторонами не була передбачена наявність рахунку чи акта виконаних робіт як обов`язкова умова для виплати додаткової винагороди.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що з урахуванням встановлених вище обставин здійснення представництва інтересів ДП "Сервіс" саме ТОВ "ЮФ "Юхман і партнери", відсутність у матеріалах справи замовлень, у порядку пункту 1.2 договору, не спростовує факт надання позивачем відповідачу юридичної допомоги та обов`язок Підприємства здійснити виплату Юрфірмі додаткової винагороди на підставі п. 4.1.6 договору з огляду на наявні в матеріалах справи розрахунки (звіти) щодо вартості юридичних послуг згідно з договором про надання юридичних послуг № 107/1 від 11.01.2016, підписані обома сторонами та скріплені печаткою Підприємства акт № ОУ-0000040 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), акт № ОУ-0000041 здачі-прийняття робіт (наданих послуг), здійснення Підприємством 08.08.2023 погашення перед Юрфірмою заборгованості в розмірі 100 000,00 грн за надані юридичні послуги.
Що ж до посилань скаржника на те, що суд апеляційної інстанції вдався до безпідставного ототожнення понять «майнової вимоги» з поняттям «грошової вимоги», чим фактично без відповідних правових підстав презюмував виникнення права позивача на стягнення додаткової винагороди та фактично схвалив необґрунтовану вимогу, колегія суддів їх відхиляє, оскільки спроба скаржника штучно відокремити грошову вимогу від майнової у правовідносинах щодо оскарження податкового повідомлення-рішення (ПРР) є підміною понять, спрямованою на помилкове тлумачення сутності спору. 
За змістом цивільного та господарського законодавства, грошові кошти є об`єктом цивільних прав та складовою майна особи. З огляду на це, будь-яка грошова вимога, що полягає у зобов`язанні сплатити кошти або визначає такий обов`язок, за своєю родовою ознакою є вимогою майновою. Поняття «майнова вимога» є ширшим за своїм змістом і охоплює поняття «грошова вимога» як складову. Оскільки оскаржуване ППР безпосередньо покладає на позивача обов`язок зі сплати коштів, воно напряму впливає на обсяг його майна. Відтак, скасування такого акта має чітко виражений ціннісний (грошовий) вираз та спрямоване на збереження майнових прав платника податків.
Оскільки скасування ППР безпосередньо звільняє від обов`язку сплати грошових коштів та запобігає зменшенню майнового стану особи, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку щодо майнового характеру спірних правовідносин. 
Крім цього, сторонами на основі вільного волевиявлення додатковою угодою № 5 від 17.01.2018 було доповнено договір № 107/1 про надання юридичних послуг від 11.01.2016 пунктом п. 4.1.6, в якому сторони погодили, що у разі винесення судом (загальної юрисдикції, господарським, адміністративним) рішення (постанови, ухвали), що набрали законної сили, по справі, представництво інтересів в якій здійснювалось виконавцем в рамках цього Договору, замовник зобов`язався сплатити на користь виконавця додаткову винагороду в розмірі, що становить відсоток (залежно розміру грошових вимог) від різниці розміру заявлених позовних вимог, та суми задоволених позовних вимог (у справах, де замовник - відповідач), чи відсоток від суми задоволених на користь замовника вимог (у справах, де замовник - позивач), зокрема: до 1 000 000,00 грн - 10 %; від 1 000 000,00 грн до 5 000 000,00 грн - 7 %; понад 5 000 000,00 грн - 5 %.
Отже, відповідач підписавши додаткову угоду № 5 від 17.01.2018 та скріпивши таку власною печаткою був достеменно обізнаний із розміром додаткової винагороди та зобов`язався здійснювати таку виплату. 
Відтак, оскільки у справі № 640/17770/20 предметом розгляду була майнова вимога на суму 11 186 404,43 грн, тобто додаткова винагорода Юрфірми згідно з п. 4.1.6 договору в редакції додаткової угоди № 5 від 17.01.2018 складає 5 % від суми задоволених на користь замовника вимог - 559 320,22 грн, а заборгованість зі сплати додаткової винагороди у справі № 640/20131/18 складає 35 259,11 грн.
Оскільки 08.08.2023 Підприємство сплатило 100 000,00 грн заборгованості, які Юрфірма зарахувала в рахунок додаткової винагороди по справі № 640/17770/20, до стягнення з Підприємства на користь Фірми підлягає 459 320,22 грн (559 320,22 грн - 100 000,00 грн) заборгованості зі сплати додаткової винагороди по справі № 640/17770/20. 
Вказана обставина сплати 100 000,00 грн заборгованості, які Юрфірма зарахувала в рахунок додаткової винагороди по справі № 640/17770/20, була встановлена в постанові Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 у справі № 910/16014/23, у зв`язку із чим було відмовлено у стягненні з Підприємства 100 000,00 грн додаткової винагороди та до суду касаційної інстанції в цій частині постанова суду апеляційної інстанції не оскаржувалась.
За таких обставин, дослідивши матеріали справи в переданій Верховним Судом на новий апеляційний перегляд справи частині, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про доведеність представництва інтересів Підприємства саме Юрфірмою у справах № 640/20131/18 та № 640/17770/20, у зв`язку із чим вимоги Юрфірми до ДП "Сервіс" про стягнення 494 579,33 грн (559 320,22 грн + 35 259,11 грн - 100 000,00 грн) додаткової винагороди підлягають задоволенню.
Крім цього, суд апеляційної інстанції, перевіривши правильність розрахунку 3 % річних та інфляційних втрат, визначивши період прострочення, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем, з урахуванням зарахування 100 000,00 грн заборгованості, сплачених 08.08.2023, встановив, що розрахований розмір належних до стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних становить 33 783,25 грн та інфляційних втрат - 195 861,00 грн. 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини перша та друга статті 300 ГПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц вказала, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції у повному обсязі виконав вимоги процесуального закону щодо дослідження доказів: кожному документу та доводу сторін було надано належну правову оцінку, а фактичні обставини, що входять до предмета доказування, встановлені судом. Порушень порядку надання, отримання чи оцінки доказів судами попередніх інстанцій колегією суддів не виявлено. 
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, які зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій в оскарженій частині.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до положень ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених ст. 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
Оскільки суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги та залишає без змін судові рішення в оскарженій частині, судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на заявника касаційної скарги.
Керуючись ст.ст. 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд - 
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державного підприємства "Сервіс" залишити без задоволення.
Постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2026 та рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2024 у справі № 910/16014/23 в оскарженій частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя Могил С.К. 
Судді:   Волковицька Н.О.
Случ О.В.