Справа № 509/4442/25

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2026 року          с-ще Овідіополь 
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Спічак Вадима Олексійовича, 
за участю секретаря судового засідання:Лисенко Ольги Дмитрівни, 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 

ВСТАНОВИВ: 

Стислий виклад позиції позивача 
ТОВ «Він Фінанс» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за кредитним договором № 249716 від 01.08.2018 року у загальному розмірі 20 324,84 грн., яка складається з: суми заборгованості 15 530,00 грн., суми інфляційних втрат - 3 395,86 грн., суми 3% річних - 1 398,98 грн, а також судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. 
Позов обґрунтовує тим, що 01.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 249716. 
Відповідно до індивідуальної частини договору № 249716 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна», надало відповідачу позику у сумі 3500грн. ТОВ «Авентус Україна» виконало умови договору про надання фінансового кредиту № 249716 від 01.08.2018 року та перерахувало на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500 грн., а відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми позики та сплати пені і комісії, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «ВІН ФІНАНС». 
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами, у тому числі і право вимоги до відповідчаки. 
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги № 1 від 12.04.2018, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15530,00 грн., а саме : · Сума основного боргу – 3500,00 грн. · Сума боргу за процентами - 1890,00 грн. · Сума боргу за пенею та штрафами – 9240,00 грн. 
Позивач зазначає, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав виконує, у зв`язку з чим заборгованість відповідача за кредитним договором № 249716 від 01.08.2018 року - 15 530,00 грн., Сума збитків з урахуванням 3% річних – 1 398,98 грн., сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3 395,86 грн. Разом загальна заборгованість становить - 20 324,84 грн., які позивач просить стягнути з відповідачки. 
Рух справи у суді 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. 
При здійсненні автоматизованого розподілу справи було визначено головуючого суддю ОСОБА_2 . 
Відповідно до Листа Вищої ради правосуддя №23614/0/9/25 від 01.12.2025 року та Наказу ОСОБА_3 «Про відсторонення від здійснення правосуддя судді Кириченка П.Л.» № 08 г-о/с від 01.12.2025 року суддю Кириченка П.Л. з 01.12.2025 року відсторонено від здійснення правосуддя до ухвалення Вищою радою правосуддя рішення про його звільнення з посади або скасування рішення Дисциплінарної палати. 
В зв`язку з цим, 30.12.2025 року дану цивільну справу було передано для здійснення повторного розподілу справи. 
При повторному автоматизованому розподілі судової справи між суддями дану цивільну справу 30.12.2025 року було передано на розгляд суді Спічаку В.О. 
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 05 січня 2026 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовною заявою?Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. 
Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути за відсутності представника позивача та проти ухвалення заочного рішення не заперечував. 
Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористалася, будь-яких клопотань нею подано не було. 
З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 
Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. 
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Фактичні обставини, встановлені судом 
Судом встановлено, що 01.08.2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 249716. 
Договір про надання фінансового кредиту № 249716 від 01.08.2018 року укладений в електронній формі відповідно до закону України «Про електронну комерцію». 
Відповідно до індивідуальної частини договору № 249716: 1.1 Товариство надає Клієнту грошові кошти в розмірі 3500 (три тисячі п?ятсот) грн. 00 коп. (далі – кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. 1.2 Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування кредитом: 1.2.1. 0.01 % (нуль кома нуль один процентів) від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65 % річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору, починаючи з наступного дня після дня надання кредиту. 1.3. Сукупна вартість кредиту складає 100,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 3510,50 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.3.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 0,30 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 10,50 грн. (у грошовому виразі). 1.4. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Кредит надається строком на 30 днів. 1.6. Клієнт має право ініціювати продовження строку користування кредитом. Для цього він зобов`язаний у повному обсязі сплатити нараховані на дату продовження (пролонгації) проценти за користування кредитом, а також пеню та штраф (у разі наявності). У такому разі та за умови, що залишок тіла кредиту складає не менше ніж 400,00 (чотириста) гривень 00 копійок, строк користування кредитом автоматично продовжується (пролонгується) з дати внесення необхідної суми грошових коштів на такий самий строк і на таких самих умовах (при цьому укладання додаткового договору не потребується). 3.4. У разі порушення Клієнтом строків виконання зобов`язань за Договором та у разі, якщо встановлена підпунктом 1.2.1 пункту 1.2 цього Договору процентна ставка за користування кредитом менша ніж 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування кредитом у розмірі 1.8 % (один кома вісім процента) від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня користування кредитом у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.4 цього Договору. При цьому Клієнт розуміє та надає згоду Товариству, що така зміна процентної ставки не є односторонньою зміною умов договору. 
Крім того, у Договорі передбачена відповідальність сторін за невиконання договору: 4.4. У випадку прострочення повернення суми кредиту за користування кредитом Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству: 4.4.1. пеню в розмірі 3% (три процента) від суми кредиту за кожний день прострочення, починаючи з 4 (четвертого) дня прострочення. Строк нарахування пені не може перевищувати 90 (дев`яносто) днів. 4.4.2. на 4 (четвертий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 100 грн.; 4.4.3. на 30 (тридцятий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 300 грн.; 4.4.4. на 90 (дев`яностий) день прострочення, крім пені, додатково сплатити штраф у розмірі 500 грн. 
Відповідно до Графіку розрахунків до договору про надання фінансового кредиту № 249716 від 01.08.2018 року Сума кредиту: 3500,00 грн. Сума нарахованих процентів: 10,50 грн. Разом до оплати: 3510,50 грн. Для продовження строку користування кредитом необхідно сплатити: 10,50 грн. 
ТОВ «Авентус Україна» виконав умови договору про надання фінансового кредиту № 249716 від 01.08.2018 року та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 3500 грн, що вбачається з довідки Вих. №6660/25-Е від 15.07.2025 р. 
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС») укладено договір факторингу № 1, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитними договорами. 
27.12.2018 року укладено додаткову угоду № 10 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 11 від 27.12.2018 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до гр. ОСОБА_1 за договором про надання фінансового кредиту № 249716 від 01.08.2018 року перейшло до нового кредитора - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). 
Відповідно до розрахунку заборгованості, що був складений на дату укладення договору відступлення права вимоги, загальна сума заборгованості відповідача перед новим кредитором складає 15530,00 грн., а саме : · Сума основного боргу – 3500,00 грн. · Сума боргу за процентами - 1890,00 грн. · Сума боргу за пенею та штрафами – 9240,00 грн. 
25.07.2024 р. відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. 
Позивач зазначає, що загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить : Заборгованість відповідача за кредитним договором № 249716 від 01.08.2018 року - 15 530,00 грн. (Сума основного боргу – 3500,00 грн. · Сума боргу за процентами - 1890,00 грн. · Сума боргу за пенею та штрафами – 9240,00 грн), Сума збитків з урахуванням 3% річних – 1 398,98 грн. Сума збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань - 3 395,86 грн. Разом заборгованість становить - 20 324,84 грн. 
Відповідно до наданого розрахунку заборгованості відповідачка здійснила 28.08.2018 разовий платіж на погашення кредиту у розмірі 9,45 грн. Інших платежів з боку відповідачки здійснено не було. 
Відповідачка не надала до суду доказів виконання умов Договору, погашення чи спростування заборгованості. 
Норми права, застосовані судом, та висновки суду 
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. 
Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. 
Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. 
Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. 
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 
Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 
Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». 
На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконувала належним чином умови договору про надання кредиту, тому права позивача підлягають захисту. 
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Судом встановлено, що нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснювалось до 23.02.2022 року. З 24.02.2022 року відповідні нарахування не здійснювались. 
Судом не розглядалось питання про поновлення строків позовної давності, оскільки відповідачем не було заявлено клопотання про їх застосування, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. 
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, доказів виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості з стороною відповідача не надано, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Розподіл судових витрат 
Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Відповідно до вимог частин 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачені 2422,40 грн судового збору. 
Щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу. 
22.03.2024 між АБ «Анастасії Міньковської» і ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір №33 про надання правової допомоги. 
Згідно акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 12.08.2025 загальна вартість послуг за договором №33 від 22.03.2024 становить 5000,00 грн. Вартість послуг зазначено і в детальному описі робіт, виконаних АБ «Анастасії Міньковської», необхідних для надання правничої (правової) допомоги за договором №33 від 22.03.2024. 
Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). 
Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Згідно ст. 137 ч. ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 (справ №755/9215/15-ц) зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 (справа №2040/6747/18) закріплено правовий висновок, згідно якого суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, усі понесені витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, установить, що розмір гонорару, визначений стороною та адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору. Ураховуються такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. 
На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, що розглядається, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні при розгляді справи, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача неспівмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 4000,00 грн витрат на правничу допомогу, в стягненні решти витрат потрібно відмовити. 

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.2, 10, 12, 13, 23, 258, 259, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд,- 

УХВАЛИВ: 

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження : м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, 04112) заборгованість за кредитним договором № 249716 від 01.08.2018 року у загальному розмірі 20324,84 грн. (яка складається з: суми заборгованості за кредитним договором 15 530,00 грн., суми інфляційних втрат - 3 395,86 грн., суми 3% річних - 1 398,98 грн.) 

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» (код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження : м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8, 04112) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. 

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. 

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. 

Згідно загального порядку оскарження, дане рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 

Суддя            Спічак В.О.