Суддя Бугера О. В. 

Справа № 644/5914/25 
Провадження № 2/644/1256/26 
26.05.2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2026 року Індустріальний районний суд міста Харкова у складі:
Головуючого судді Бугери О.В.,
За участю:
секретаря судового засідання Радченко І.Ю., Кандиби О.О.,
Представника позивача Косолапова К.М., Кураксіної О.І.,
Відповідача ОСОБА_1 ,
Представника відповідача адвоката Зарубіна Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання №1 Індустріального районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -

У С Т А Н О В И В:
01.07.2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника позивача Меркулової В.В. надійшла відповідна позовна заява. Просили стягнути на користь банку з  ОСОБА_1  заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.08.2022 року в загальній сумі 36570,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 29637,06 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6933,22 грн., а також суму судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 04.08.2022 року із відповідачкою був укладений договір без номеру, шляхом підписання анкети-заяви, 04.08.2022 року Відповідачка ознайомилась з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, відповідачці було відкрито рахунок, та встановлено кредитний ліміт, Відповідачці видані картки номер –  НОМЕР_1 , строк дії – 03/24, тип Універсальна Gold. Згодом для зручності користування рахунком Відповідач додатково отримав наступні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 05/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”.
Підписанням Заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачка погодила наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200000 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 40.8% (п.1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 “Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України”. Банк надав можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановлено кредитного ліміту, але ним було допущено прострочення погашення кредиту. Станом на 12.06.2025 року виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути з відповідачки. 
Представником відповідачки, адвокатом Зарубіним Є.В. 20.10.2025 року подано відзив на позовну заяву. Просив відмовити в задоволені позову повністю. Зазначав, що з заявленими позовними вимогами погодитись неможливо, вважають їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву посилався на те, що матеріали справи не містять жодних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 погодилась саме з умовами стосовно Картка «Універсальна GOLD» а не іншими. 
Окрім цього позивачем не надано жодних доказів відкриття ОСОБА_1 платіжного інструменту кредитної картки номер 5168742243762980 саме за типом Універсальна GOLD, а також не надано доказів який кредитний ліміт був встановлений на кредитну карту. Відтак позивач не довів, що відсотки нараховані правильно. 
Також зазначав, що з Виписки за договором № б/н за період 01.08.2022 - 12.06.2025 не зрозуміло за яким договором № б/н від якої дати, по якому рахунку зроблена ця виписка. При зверненні ОСОБА_1 до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» їй було надана виписка по картці/рахунку НОМЕР_8 ( НОМЕР_9 ) і додатковим рахунком договору SAMDNWFC00011228324 від 04.11.2014. Ці виписки приблизно однакові. А отже заборгованість, яку просить позивач стягнути це заборгованість за договором від 04.11.2014, який позивач не надав. Отже вважаємо що виписка за договором № б/н за період 01.08.2022 - 12.06.2025, яка додано до матеріалів справи та на яку у позовній заяві посилається Позивач не є допустимим доказом по справі та не може враховуватись при розгляді позову. 
Також не погоджувався з розрахунком заборгованості за договором № б/н вiд 04.08.2022, укладеного мiж ПриватБанком та клієнтом - ОСОБА_1 , станом на 12.06.2025. Вказував, що не є можливим перевірити правильність розрахунку відсотків та дійти висновку про їх правомірність. 
Окрім цього звертав увагу що відповідно до умов договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, виконання інших зобов`язань за Кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення. При цьому згідно зі ст.ст. 212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не настали, терміни вважаються такими, що настали в зазначену у повідомленні дату. В цю дату Позичальник зобов`язується повернути Банку суму Кредиту в повному обсязі, відсотки за фактичний термін користування ним, повністю виконати інші зобов`язання за Кредитом. Тобто умовами договору передбачено досудове врегулювання спору. Натомість АТ КБ “ПРИВАТБАНК” на адресу ОСОБА_1 жодних повідомлень щодо дострокового повернення Кредиту, сплати процентів не надсилав. Про наявність заборгованості ОСОБА_1 дізналась після звернення АТ КБ “ПРИВАТБАНК” до суду з позовною заявою. Отже підсумовуючи зазначене, ОСОБА_1 не заперечує що користувалась карткою АТ КБ “ПРИВАТБАНК”, та має заборгованість - 26054,56 грн. Ця заборгованість складається сума витрачених коштів 41304,41грн. – сума коштів внесена клієнтом 15249,85грн. = 26054,56 грн.
29.10.2025 року представником позивача, ОСОБА_2 подано відповідь на відзив, в якому вказували, що 04.08.2022 року із відповідачкою був укладений договір без номеру, шляхом підписання анкети-заяви, 04.08.2022 року Відповідачка ознайомилась з умовами кредитування та підписала Паспорт кредиту, відповідачці було відкрито рахунок, та встановлено кредитний ліміт, Відповідачці видані картки номер –  НОМЕР_1 , строк дії – 03/24, тип Універсальна Gold. Згодом для зручності користування рахунком Відповідач додатково отримав наступні картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 05/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”. Згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви Відповідачка приєднується до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг. 
Відносно номеру НОМЕР_10 зазначила, що SAMDNWFC00011228324 не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах Банку з метою ідентифікації зобов`язання.
Зазначала, що Позивачем долучено виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідачка користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку “Універсальна”, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що Відповідач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача — баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки, банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача.
Щодо отримання Клієнтом кредитної карти та користування кредитними коштами зазначала, що Позивачем до суду надано фото клієнта з картою, виписку по картрахунку, які є підтвердженням, що відповідачці було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідачка користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку “Універсальна GOLD”, оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки Відповідача — баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції). З матеріалів справи не вбачається, а Відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. Надана виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.
Щодо наданого Банком розрахунку заборгованості зазначили, що Банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 р. № 578/5 (далі – Перелік № 578/5). Із виписки вбачається, що Відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи.
Щодо досудового врегулювання вказували, що такі заходи Позивачем не проводились, оскільки законом не встановлена обов`язковість для спірних правовідносин. При укладанні договору вся необхідна інформація про умови кредитування та сукупну вартість кредиту була доведена до відома позичальника у вигляді другого примірника договору. Для зручності клієнтів у ПриватБанк організована: Цілодобова служба клієнтської підтримки 0800500003; Цілодобовий онлайн чат, розміщений на сайті www.privatbank.ua; Інтернет-банк Приват24 www.privat24.ua; Термінали самообслуговування, адреси розміщення яких можна подивитися на сайті www.privatbank.ua; Смс-канал - послуга MobileBanking. Також, при необхідності отримання інформації (у тому числі виписок, довідок про розмір заборгованості та інше), клієнти ПАТ КБ "ПриватБанк" мають можливість ознайомитися з нею в обслуговуючому відділенні ПАТ КБ "ПриватБанк". Умовами та правилами надання банківських послуг передбачено обов`язок клієнта стежити за витрачанням коштів в рамках платіжного ліміту, саме тому заперечення відповідача в частині не знання наявності та суми заборгованості являються необґрунтованими.
Також зазначили, що згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом або виконуючи зобов`язання частково, Відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору Сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту Клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. Тобто Сторони згідно до ст. 212 ЦКУ передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту. Враховуючи, що строк повернення кредиту закінчився на 180-й день прострочення, то відповідно до п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Відповідача з погашення кредиту сторони погодили нарахування процентів від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості. Також необхідно зауважити, що згідно виписки по рахунку, вбачається, що Відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що Відповідач знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором. Тому посилання Відповідача про те, що він не був ознайомлений з умовами кредитування не має прийматись судом до уваги.
Представником відповідачки, адвокатом Зарубіним Є.В. 09.04.2026 року подано додаткові пояснення у справі. Вказував, що 14 червня 2024 року на телефон ОСОБА_1 зателефонувала невідома особа, яка представилась співробітником АТ КБ «Приватбанк» та повідомила що з рахунку ОСОБА_1 невідомі особи намагаються списати кошти. Також їй було запропоновано, з метою збереження коштів, зняти з рахунку 15 000,00 грн. та покласти на рахунок зазначений дзвонившим. ОСОБА_1 що ці кошти пізніше будуть відображатись на рахунку ОСОБА_1 . ОСОБА_1 зняла кошти та поклала на вказані рахунки. Пізніше зрозуміла, що її ввели в оману, ОСОБА_1 звернулась до Індустріального відділу поліції з заявою про шахрайство. 16.06.2024 відомості про вчинення кримінального провадження були внесені до ЄРДР за № 120024221180000898 та розпочато досудове слідство. Про цей факт ОСОБА_1 повідомила АТ КБ «Приватбанк». Отже у зв`язку з шахрайськими діями у відношенні ОСОБА_1 вважає вимоги АТ КБ «Приватбанк» протиправні та не підлягають задоволенню.
12.05.2026 року представником позивача ОСОБА_3 подано письмові пояснення щодо додаткових пояснень Відповідача. Зазначала, що АТ КБ “ПриватБанк”, ознайомившись із додатковими поясненнями Відповідача від 08.04.2026 року щодо начебто шахрайських дій третіх осіб, вважає їх необґрунтованими та такими, що не спростовують вимоги банку, виходячи з наступного: Банком було проведено службову перевірку за фактом не підтвердження клієнткою операцій від 14.06.2024 року на суму 19760 грн. За результатами перевірки встановлено, що аналіз фотоматеріалів з банкомата САНА9153 (м. Харків, вул. Сергія Грицевця, 29) за 14.06.2024 року показав візуальну схожість особи, що знімала кошти, із клієнткою ОСОБА_1 (шляхом порівняння з операціями за іншою її картою від 18.07.2024 р. та 18.10.2024 р.). Транзакції проведено з фізичною присутністю карти та введенням коректного PIN-коду («PIN ok» — «1»). 14.06.2024 року вхід до акаунту здійснювався як з відомих пристроїв клієнтки (Redmi 7), так і з персонального комп`ютера, при цьому зміна паролів підтверджувалася вводом PIN-кодів карт клієнтки. Клієнтці 14.06.2024 надходили SMS-повідомлення про операції, паролі до ТСО та блокування карт, що свідчить про її повну поінформованість про рух коштів у реальному часі. Службова перевірка дійшла висновку, що транзакції здійснювалися безпосередньо клієнткою ОСОБА_1 , яка зняла готівку та розпорядилася нею на власний розсуд. 
Також вказувала на порушення Відповідачкою умов безпеки та правил користування карткою. Навіть якщо припустити правдивість пояснень Відповідача про те, що вона діяла під впливом «телефонних шахраїв», це свідчить про грубе порушення нею умов Договору: Згідно з п. 1.1.10.10.1 Умов та правил, Клієнт несе повну відповідальність за всі операції, якщо його дії чи бездіяльність призвели до розголошення ПІНу або іншої інформації, що дає змогу ініціювати платіж. Відповідно до п. 1.1.10.10.2 Умов, якщо Клієнт дає згоду на проведення операцій з карткою поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх подальше шахрайське використання. Клієнт відповідає за всі операції, що супроводжуються правильною авторизацією (вводом ПІН-коду), до моменту звернення в Банк та блокування картки (п. 1.1.10.10.3, 1.1.10.10.5).
Просили суд звернути увагу на суперечливість позиції Відповідача. Оскільки у первинному відзиві на позовну заяву від 19.10.2025 року Відповідач не зазначала жодної інформації про шахрайські дії, натомість визнавала факт користування карткою та наявність заборгованості у розмірі 26054,56 грн. Поява версії про шахрайство лише у квітні 2026 року (через два роки після подій та через пів року після подання відзиву) свідчить про намагання Відповідача уникнути цивільно-правової відповідальності.
В судовому засіданні 03.03.2026 року представник позивача ОСОБА_4 позовні вимог підтримав та просив їх задовольнити, підтримав доводи викладені в поданій відповіді на відзив, в судовому засіданні 20.05.2026 року представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, посилалась на те, що відповідач користувалась послугами банку, отримані кошти повертала не в повному обсязі та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість, розмір заборгованості підтверджується випискою по картковому рахунку та розрахунком заборгованості, що є належними та допустимими доказами по справі. Звертала увагу на те, що в рамках проведеного службового розслідування за фактом вчинення начебто шахрайських дій третіх осіб 14.06.2024 року на суму 19760 грн, та було встановлено, що грошові кошти з картки було знято саме особисто відповідачкою, з банкомату САНА9153, по вулиці С. Грицевця, 29, в м. Харкові, про що свідчать фотоматеріали, з використанням РІN-коду, вхід здійснювався з відомих пристроїв клієнтки, так і з персонального комп`ютера, клієнтці надсилались SMS-повідомлення про операції, паролі до ТСО та блокування карт, тобто вона була поінформовано про рух коштів в реальному часі. Саме внаслідок порушення відповідачкою Умов та правил користування карткою ОСОБА_1 відбулось розголошення персональних даних. Тобто, порушень з боку Банку договірних відносин не встановлено, а наявність кримінального провадження не звільняє відповідача від обов`язку виконання умов кредитного договору перед банком, оскільки кошти були зняті нею особисто.
Відповідачка в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, вважала, що її ошукали саме працівники банку, після отримання нею першої картки її картки неодноразово блокували, що зумовлювало отримання нових карток, окрім того, 14.06.2024 року їй зателефонувала особа, яка назвалась представником служби безпеки банку та запевнила її в тому, що потрібно зняти кошти з картки та покласти на інші, оскільки шахраї намагаються заволодіти її коштами, вона телефонувала саме на номер 3700, тому була впевнена, що розмовляє з представником банку. Окрім того, вважала, що охоронець супермаркету Класс, пан Деберідзе, є працівником банку, він казав їй, що здійснює нагляд за банкоматами. 
Представник відповідачки Зарубін Є.В. проти задоволення позову заперечував, підтримав доводи викладені у відзиву та додаткових поясненнях, також просив врахувати, що наразі триває досудове розслідування кримінального провадження щодо шахрайських дій по заволодінню грошовим коштами відповідачки. 
Вислухавши доводи представників позивача, відповідачки, представника відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи викладені у відзиві на позовну заяву, відповіді на відзив, суд встановив наступне.    
Між позивачем і відповідачкою 04.08.2022 року був укладений договір, шляхом підписання Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, при цьому відповідачем отримано платіжну картку №  НОМЕР_1  із строком її дії до 03/24, тип: Універсальна GOLD. Окрім того Відповідачка отримала картки: кредитна картка номер - НОМЕР_2 , строк дії – 05/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_3 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_4 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_5 , строк дії – 11/27, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_6 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”, кредитна картка номер - НОМЕР_7 , строк дії – 03/28, тип - “Універсальна Gold”. 
У заяві зазначено, що відповідачка згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі – Умови та Правила), що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua /terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі — Договір), приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати.
Відповідно до умов Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 40.8% (п.1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору).
В подальшому у процесі користування рахунком 04.08.2022 р. відповідачкою підписано Паспорт споживчого кредиту.
До позовної заяви також надано витяг з відкритого карткового рахунку на ім’я відповідача, операції відповідача по зняттю та поповненню коштів, останнє погашення заборгованості відбувалось 28.02.2025 року шляхом внесення 20,00 гривень на картковий рахунок. 
Згідно з наданим банком розрахунком, витягом з карткового рахунку, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 12.06.2025 року становить 36570,28 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 29637,06 грн., заборгованості за простроченими відсотками 6933,22грн.
Згідно витягу з ЄРДР від 16.06.2024 зареєстроване кримінальне провадження номер 1200024221180000898 за заявою відповідачки з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення ч. 1 ст. 190 КК України з коротким викладом обставин: 14.06.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 добровільно переказала грошові кошти у розмірі 15000 грн. зі своєї банківської картки на невідомий банківський рахунок в результаті невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи вказаними грошовими коштами, спричинивши останній матеріальну шкоду.
Підслідність визначена за СД ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області. З долученої копії протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 , вбачається, що останньою було особисто здійснено зняття коштів з власного банківського рахунку в розмірі 15000 грн., після чого кошти зарахувала на інші банківські рахунки, які були продиктовані сторонньою особою, тобто вважала, що по відношенню до неї вчинено шахрайство. Досудове розслідування триває.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за вказаним договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України).
Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З правового висновку Верховного Суду України (постанова від 01.10.2014 №6-113цс14), будь-яке зобов`язання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобов`язанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК.
Пунктами 1-1, 2, 10, 11 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальна вартість кредиту для споживача - сума загального розміру кредиту та загальних витрат за споживчим кредитом; споживче кредитування - правовідносини щодо надання, обслуговування та повернення споживчого кредиту; споживчий кредит - (кредит) грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення (частина перша статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (частина друга статті 9 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (стаття 13 Закону України «Про споживче кредитування», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тлумачення вказаних норм свідчить, що: під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація; правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами: першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін; зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів, (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину; потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.14 Закону України «Про споживче кредитування»).
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). (ч. 1, 2, 3 ст.89 ЦПК України).
Щодо доводів представника відповідачки, що заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту не містять відповідних істотних умов кредитного договору. В них відсутні будь-які дані стосовно оформлення кредиту, суми кредитного ліміту, строку повернення кредиту, визначення розміру процентів за користування кредитом, неустойки та інших істотних умов. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ті Умови та Тарифи, що містяться у матеріалах справи, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та комісії саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядку нарахування, суд зазначає наступне. 
У заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, зазначено, що на підставі власного волевиявлення, згідно зі статтею 634 Цивільного кодексу України, підписанням цієї Заяви Відповідач приєднується до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви, які разом становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належним чином виконувати. 
Окрім того зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. У змісті заяви клієнта вбачається інформація про тип кредиту та розмір кредитного ліміту, тип кредитної карти, а саме картка «Універсальна GOLD», строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією, процентна ставка, 40,8% відсотків річних, що застосовується до карток «Універсальна GOLD», саме такої, що була видана відповідачці, кількість та розмір платежів, періодичність та інші істотні умови. 
Щодо доводів представника відповідачки про незгоду з розрахунком заборгованості та про погашення заборгованості поточним тілом кредиту, що перевищує розмір заявлених позовних вимог банком, враховуючи безпідставно нараховані та списані відсотки, суд зазначає наступне. 
У постанові Верховного Суду від 17 грудня 2020 року у справі № 278/2177/15-ц (провадження № 61-22158св19) суд касаційної інстанції погодився з висновком апеляційного суду про те, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за тілом кредиту.
Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Разом з тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254 (в редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75 (в редакції, чинній на час вирішення справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій).
Позивачем до матеріалів справи було долучено розрахунок заборгованості та виписку за картковим рахунком відповідачки. 
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку, що виписки за картковими рахунками ( по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. У той же час представником відповідачки не надано суду альтернативного розрахунку заборгованості.
Щодо доводів представника відповідачки про вчинення щодо відповідачки шахрайських дій в результаті яких остання особисто зняла грошові кошти з власного рахунку 15000,00 грн. та поклала їх на інших рахунок, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2.1.4.12.9 Умов кредитного договору клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, що дає можливість ініціювати платіжну операцію.
Згідно зі статтею 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платіжною картою є електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду карти, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.
Держателем такого платіжного засобу є фізична особа, яка на законних підставах використовує спеціальний платіжний засіб для ініціювання переказу коштів з відповідного рахунка в банку або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного спеціального платіжного засобу.
Неналежним переказом для цілей цього Закону вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини ініціатора переказу, який не є платником, відбувається її списання з рахунка неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому суми переказу в готівковій чи майновій формі. Неналежним платником є особа, з рахунка якої помилково або неправомірно переказана сума коштів, а неналежним отримувачем - особа, якій без законних підстав зарахована сума переказу на її рахунок або видана їй у готівковій формі.
Відповідно до пункту 14.12 статті 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» користувач спеціального платіжного засобу зобов`язаний використовувати його відповідно до вимог законодавства України і умов договору, укладеного з емітентом, та не допускати використання спеціального платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.
Згідно з пунктом 1 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 (далі - Положення № 705, в редакції на час виникнення спірних правовідносин), користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це законного права або повноважень
Згідно з пунктом 2 розділу VI Положення № 705 емітент зобов`язаний надавати ПІН або іншу інформацію, яка дає змогу здійснювати платіжні операції з використанням електронного платіжного засобу, лише держателю електронного платіжного засобу.
Відповідно до пункту 3 розділу VI Положення № 705 банк зобов`язаний у спосіб, передбачений договором, повідомляти користувача про здійснення операцій з використанням електронного платіжного засобу. Банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій.
Згідно з пунктом 5 розділу VI Положення № 705 користувач зобов`язаний контролювати рух коштів за своїм рахунком та повідомляти емітента про операції, які ним не виконувалися.
Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів (пункт 6 розділу VI Положення № 705).
Пунктами 7, 8 розділу VI Положення № 705 визначено, що емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.
Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення № 705 користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.
Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.
Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15, постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 202/10128/14-ц (провадження № 61-1856св17), від 13 вересня 2019 року у справі № 501/4443/14-ц (провадження № 61-10469св18), від 20 листопада 2019 року у справі № 577/4224/16-ц (провадження № 61- 30583св18), від 17 червня 2021 року у справі № 759/4025/19 (провадження № 61-1035св21), від 29 серпня 2022 року у справі № 532/1349/19 (провадження № 61-6887св21); від 31 липня 2024 року у справі № 953/5904/22 (провадження № 61-8452св23).
Постанова Верховного Суду від 16 серпня 2023 року у справі № 176/1445/22 (провадження № 61-8249св23) містить висновок про те, що саме банк має доводити, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; у разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів; сам по собі факт коректного вводу вихідних даних для ініціювання такої банківської операції, як списання коштів з рахунку користувача, не може достовірно підтверджувати ту обставину, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції; за відсутності належних та допустимих доказів сумніви та припущення мають тлумачитися переважно на користь споживача, який зазвичай є «слабкою» стороною у таких цивільних відносинах, правові відносини споживача з банком фактично не є рівними.
Як вбачається з пояснень Відповідачки та пояснень представників Позивача, Відповідачкою особисто було знято грошові кошти з власного рахунку в розмірі 15000,00 грн. та зараховано їх на інших рахунок. Відтак судом встановлено, що відповідачка вчинила дії, спрямовані на переказ коштів з її карткового рахунка, а позивач надав докази на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на добровільне зняття коштів з власного рахунку. В подальшому Відповідачка на власний розсуд розпорядилась грошовими коштами. Тобто відбулось санкціоноване списання коштів з рахунку відповідача.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви відповідачка ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, про що свідчить підпис відповідача в анкеті-заяві. Позивач, взяті на себе зобов`язання по зазначеному договору виконав своєчасно та у повному обсязі, шляхом нарахування кредитного ліміту на картку та подальшого перевипуску картки. Відповідачка користувалась кредитними коштами, про що свідчить витяг з карткового рахунку, але погашення використаного кредитного ліміту відбувалось несвоєчасно та не в повному обсязі. 
Таким чином, оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму заборгованості за кредитом, що складається з тіла кредиту та відсотків. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 611, 612, 625-629, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 95, 141, 259, 263-265  ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»,- задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за договором без номеру від 04.08.2022 року, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 29637,06 гривень та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 6933,22 гривень та всього 36570 (тридцять шість тисяч п`ятсот сімдесят) гривень 28 копійок.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» (м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, код ЄДРПОУ 14360570) понесені судові витрати в сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.
Повний текст рішення виготовлений 26.05.2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Головуючий: суддя         О.В. Бугера