ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА 01054, м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-В, тел. (044) 334-68-95, E-mail: inbox@ki.arbitr.gov.ua	
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
м. Київ
22.06.2026	Справа № 910/15852/25	

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., за участю секретаря судового засідання Салацької О.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали справи 
за позовом Малого приватного підприємства «Сан Сістем» (вул. Артема, буд. 58/2, кв. 31, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 24739253)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» (вул. Гарматна, буд.4, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 42059067)
про стягнення 2 809 247, 54 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» (вул. Гарматна, буд.4, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 42059067)
до Малого приватного підприємства «Сан Сістем» (вул. Артема, буд. 58/2, кв. 31, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 24739253)
про стягнення витрат та неустойки

Представники сторін:
від позивача: Бабич Олена Володимирівна 
від відповідача: Щетінін Максим Юрійович

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача (Відповідача за зустрічним)
До Господарського суду міста Києва звернулось Мале приватне підприємство «Сан Сістем» (далі за текстом – МПП «Сан Сістем», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» (далі за текстом – ТОВ «Будівельна група ТРК», Відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки №2-2508/23/БГ від 25.08.2023 (далі за текстом - Договір) в розмірі 602 842, 82 грн та пені в розмірі 2 206 404, 72 грн. 
В обґрунтування поданого позову, Позивач зазначає, що ним здійснено поставку товару, за який Відповідачем не здійснено розрахунку у повному обсязі, що призвело до виникнення боргу та нарахування пені на підставі пункту 6.3 Договору за прострочення виконання грошового зобов`язання.
Заперечуючи щодо зустрічних позовних вимог, Позивач стверджує, що поставки товарів ним здійснювалась у погоджені сторонами строки, натомість Відповідач затягував підписання видаткових накладних, які фактично містять дати, які не відповідають реальним обставинам справи.

2. Стислий виклад позиції Відповідача (Позивача за зустрічним)
Заперечуючи щодо позову, Відповідачем не спростовується сума основного боргу водночас звертається увага суду на невиконання Позивачем гарантійних зобов`язань, а нарахування пені Позивачем здійснено поза межами подвійної облікової ставки, що на переконання сторони не є законним.
В обґрунтування зустрічного позову, Відповідач зазначає, що поставка товару Позивачем здійснено простроченням погодженого сторонами строку, що стало підставою для нарахування неустойки.

3. Процесуальні дії у справі
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 19.01.2026.
05.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву та зустрічний позов до МПП «Сан Сістем» про стягнення 25 400 грн - витрат на усунення недоліків товару-комплектів автоматики Nice до воріт та 1 996 174,49 грн - неустойки за прострочення поставки товару за Договором.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.01.2026 зустрічну позовну заяву ТОВ «Будівельна група ТРК» залишено без руху, Позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху для усунення недоліків шляхом подання до суду доказів сплати судового збору в розмірі 24 258,90 грн.
У підготовчому засіданні 19.01.2026 судом оголошено перерву до 02.03.2026.
21.01.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Відповідача про усунення недоліків зустрічного позову.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2026 зустрічну позовну заяву ТОВ «Будівельна група ТРК» прийнято суддею Пукасом А.Ю. до свого провадження, розгляд зустрічної позовної заяви вирішено здійснювати спільно з первісним позовом у підготовчому засіданні 02.03.2026.
10.02.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на зустрічну позовну заяву. 
26.02.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли додаткові пояснення Відповідача у справі.
У підготовчому засіданні 02.03.2026 судом продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, у підготовчому засіданні оголошено перерву до 06.04.2026.
23.03.2026 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли заперечення Позивача на додаткові пояснення.
У підготовчому засіданні 06.04.2026 судом закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 11.05.2026.
У судовому засіданні 11.05.2026 судом оголошено перерву до 22.06.2026.
У судовому засіданні 22.06.2026 представник Позивача просив суд задовольнити позов та відмовити у задоволенні зустрічного позову.
Представник Відповідача просив суд відмовити у задоволенні первісного позову, натомість задовольнити зустрічний.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та заслухавши вступні слова представників, у судовому засіданні 22.06.2026 відповідно до статті 219 та 240 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом – ГПК України) судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
25.08.2023 між Позивачем (Постачальник) та Відповідачем (Покупець) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язаний поставляти та передавати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності (надалі - Товар) згідно з заявками Покупця в асортименті та по цінам, вказаним у узгоджених Сторонами Специфікаціях (Додатки до Договору) (Додаток 2), а Покупець зобов`язується приймати та оплачувати Товар на умовах, визначених цим Договором. 
Відповідно до пункту 4.1 Договору, Постачальник передає (відвантажує) Покупцю Товар окремими партіями в строки, кількості та асортименті (номенклатурі), погодженій Сторонами у видаткових накладних, рахунках-фактурах тощо. 
Згідно пункту 5.2. Договору, Покупець здійснює розрахунок за замовлену партію товару у наступному порядку: 
5.2.1 80% від вартості партії Товару – на підставі виставленого Постачальником рахунку до початку поставки (авансовий платіж);
5.2.2 10% від вартості партії Товару - на підставі виставленого Постачальником рахунку після успішної державної реєстрації Постачальником податкової накладної відносно отриманого платежу, передбаченого пунктом 5.2.1 Договору; 
5.2.3 10% від вартості партії Товару - на підставі виставленого Постачальником рахунку протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання Сторонами видаткової накладної на відповідну партію Товару та за умови успішної державної реєстрації Постачальником податкової накладної відносно отриманого платежу, передбачених пунктом 5.2.1 та пунктом 5.2.2 Договору. 
Строк дії Договору визначений пунктом 8.2 Договору, а саме: дія цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у пункті 8.1 цього Договору та закінчується 31.12.2023, а в частині розрахунків – до повного їх завершення. У випадку, якщо по закінченню строку дії Договору жодна Сторона письмово не повідомила іншу сторону про наміри розірвати даний Договір, то він вважається пролонгованим на наступний календарний рік. 
Позивач зазначає, що ним здійснено поставку товару Відповідачу, зокрема, згідно наступних видаткових накладних: 
- № 50 від 17.10.2023 на суму 1 307 858, 88 грн.; рахунок на оплату № 74 від 25.08.2023 на суму 1 307 858, 88 грн, оплата по якому Відповідачем здійснено: 31.08.2023 на суму 784 715, 33 грн (ПН № 13 від 31.08.23 зареєстрована в ЄРПН) та 28.09.2023 на суму 392 357, 66 грн. (ПН № 2 від 28.09.2023 зареєстрована в ЄРПН). Заборгованість становить 130 785, 89 грн.;
- № 73 від 11.12.2024 на суму 791 583, 24 грн; рахунок на оплату № 85 від 20.09.2023 на суму 791 583, 24 грн, оплата по якому Відповідачем здійснено: 29.09.2023 на суму 573 721, 35 грн (ПН № 8 від 29.09.24 зареєстровано в ЄРПН) та 31.01.2025 на суму 100 000 грн (ПН № 6 від 11.12.24 зареєстровано в ЄРПН). Заборгованість становить 117 861, 89 грн; 
- № 74 від 11.12.2024 на суму 283 310, 66 грн; рахунок на оплату № 86 від 20.09.2023 на суму 283 310, 66 грн, оплата по якому Відповідачем здійснено: 29.09.2023 на суму 205 336, 96 грн (ПН № 7 від 29.09.24 зареєстровано в ЄРПН) та 31.01.2025 на суму 50 000 грн (ПН №7 від 11.12.2024 зареєстровано в ЄРПН). Заборгованість становить 27 973,70 грн;
- № 72 від 11.12.2024 на суму 126 031, 03 грн; рахунок на оплату № 84 від 20.09.2023 на суму 126 031, 03 грн, оплата по якому Відповідачем здійснено 29.09.2023 на суму 91 344, 72 грн (ПН № 6 від 29.09.24 зареєстровано в ЄРПН). Заборгованість становить 34 686, 31 грн; 
- № 71 від 11.12.2024 на суму 1 059 266, 34 грн; рахунок на оплату № 83 від 20.09.2023 на суму 1 059 266, 34 грн, оплата по якому Відповідачем здійснена 29.09.2023 на суму 767 731, 31 грн (ПН № 9 від 29.09.23 зареєстровано в ЄРПН). Заборгованість становить 291 535, 03 грн.
Станом на дату звернення до суду з позовом Позивач заявляє до стягнення 602 842, 82 грн заборгованості за поставлений Відповідачу товар.
Судом встановлено, що вказані вище видаткові накладні підписані сторонами без зауважень та претензій.
Позивач стверджує, що Відповідачем допущено прострочення виконання грошового зобов`язання в межах суми 602 842, 82 грн, що стало підставою для нарахування пені окремо по кожній накладній з 18.12.2024 за 366 днів прострочення на підставі пункту 6.3 Договору на загальну суму 2 206 404, 72 грн.
Згідно пункту 6.3 Договору, за кожен календарний день порушення строку оплати платежу за поставлену партію Товару згідно з пунктом 5.2.3 Договору, Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі 1 % від розміру простроченої заборгованості.

Із поданого відзиву на позовну заяву вбачається, що згідно Специфікації № 3 від 25.08.2023 (Додаток до Договору) Покупець отримав товар – комплекти автоматики Nice до воріт, після встановлення яких виявлено некоректну роботу, що унеможливлювало нормальну їх експлуатацію.
Комплекти автоматики Nice до воріт поставлені Позивачем Відповідачу згідно видаткової накладної № 51 від 17.10.2023.
Посилаючись на положення пункту 3.7 Договору, згідно якого гарантійний строк на товар складає 30 календарних місяців з моменту отримання Покупцем партії Товару з підписанням відповідної видаткової накладної, Відповідач стверджує, що неодноразово звертався до Постачальника з вимогою усунути недоліки, зокрема у робочій групі у додатку Вайбер (Viber), однак працездатність обладнання відновлена не була.
Скрін – шоти переписки у додатку Вайбер (Viber) додано до позовної заяви.
Однак, тривале ігнорування та невиконання Постачальником свого гарантійного зобов`язання щодо переналаштування приладів автоматики воріт, встановлених на об`єкті безпосереднього замовника – АТ «УКРСИББАНК», призвело до суттєвих труднощів у роботі банку. Зокрема, відсутність належного функціонування автоматичних воріт негативно вплинуло на логістику та безпеку банку.
Ігнорування МПП «Сан Сістем» своїх гарантійних зобов`язань, для забезпечення безперервності експлуатаційного процесу змусило ТОВ «Будівельна група ТРК» залучати інші спеціалізовані організації, та самостійно здійснити ремонт обладнання за власний рахунок. 
Вартість цих робіт підтверджується наступними документами: 
- платіжна інструкція від 06.08.2025 № 9762 про оплату 16 800,00 грн; Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) від 12.08.2025 № 121 на суму 16 800,00 грн (копії додаються);
- платіжна інструкція від 06.08.2025 № 9793 про оплату 8 600,00 грн. 
Посилаючись на положення пункту 6.1 Договору, Відповідач стверджує про необхідність покладання на особу Позивача зобов`язання з компенсації вказаних вище додаткових витрат.
ТОВ «Будівельна група ТРК» 02.10.2025 зверталась до МПП «Сан Сістем» з претензією № 01-0210/25БГ щодо відшкодування витрат Покупця, які були понесені у зв`язку з проведенням ремонту обладнання сторонніми організаціями у сумі 25 400,00 грн. 
Листом № 95/11 від 11.11.2025 МПП «Сан Сістем» повідомило Відповідача, що знімає з себе зобов`язання з гарантійного обслуговування товару – комплекти автоматики Nice до воріт до моменту встановлення причини некоректної роботи цього товару, так як недоліки товару виникли не з його вини, а можливо внаслідок дій третіх осіб, порушення правил експлуатації Покупцем або третіми особами, випадку непереборної сили.
При цьому, Відповідача повідомлено про недотримання ним порядку фіксації прихованих недоліків, який визначено пунктом 3.4 Договору.
Не погоджуючись з розміром нарахованої Позивачем пені за первісним позовом, Відповідач вказує, що остання нарахована в розмірі, що перевищує розмір подвійної облікової ставки Національного банку України, що є незаконним.
У відповіді на відзив Позивач стверджує, що розмір нарахованої Позивачем пені відповідає розміру пені, яка узгоджена сторонами у Договорі.
Посилання Відповідача щодо недотримання Позивачем гарантійних зобов`язань також не відповідає дійсності оскільки Позивач направляв на об`єкти Відповідача безпосереднього постачальника автоматики Nice до воріт (ТОВ «Престиж Ворота»), яким здійснено монтажні та пусконалагоджувальні роботи, а заводських дефектів автоматики не виявлено, натомість виявлено некоректну конструкцію воріт, що унеможливлює коректу роботу обладнання.
Під час таких виїзних робіт ТОВ «Престиж Ворота» складено 10 Актів виконаних робіт, а згідно дефектного акту ТОВ «АСДС Груп» (сервісний центр) від 29.07.2025 на двигуни автоматики Nice до воріт причина несправності – механічний вплив на привода.
Обґрунтовуючи вимоги за зустрічним позовом, Відповідач зазначає, що поставка товару за Договором здійснена з порушенням пункту 4.6 Договору, згідно умов якого строк поставки кожної партії товару узгоджується Сторонами додатково та має бути визначений у Специфікації (додаток до Договору), але в будь-якому разі (в тому числі, якщо в рахунку строк поставки не передбачено) строк поставки партії товару не може перевищувати 10 (десяти) робочих днів з моменту оплати Покупцем авансового платежу за відповідну партію згідно з умовами Договору.
Так, Відповідач звертає увагу суду, що поставка товару відбулась з порушенням 10-ти денного строку, а саме: 
- рахунок № 5 від 08.02.2024, який оплачено Відповідачем 09.02.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 24.02.2024; 
- рахунок № 9 від 22.02.2024, який оплачено Відповідачем 04.03.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 19.03.2024; 
- рахунок № 18 від 13.03.2024, який оплачено 20.03.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 04.04.2024; 
- рахунок № 19 від 13.03.2024, який оплачено 14.06.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 29.06.2024; 
- рахунок № 35 від 02.05.2024, який оплачено 13.05.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 28.05.2024; 
- рахунок № 47 від 11.06.2024, який оплачено 14.06.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 29.06.2024; 
- рахунок № 51 від 25.06.2024, який оплачено 28.06.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 13.07.2024; 
- рахунок № 68 від 20.08.2024, який оплачено 23.08.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 07.09.2024; 
- рахунок № 75 від 11.09.2024, який оплачено 17.09.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 01.10.2024; 
- рахунок № 79 від 24.09.2024, який оплачено 27.09.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 12.10.2024; 
- рахунок № 81 від 27.09.2024, який оплачено 02.10.2024 в силу чого граничний строк поставки – до 17.10.2024; 
- рахунок № 86 від 20.09.2023, який оплачено 29.09.2023 в силу чого граничний строк поставки – до 04.10.2023; 
- рахунок № 84 від 20.09.2023, який оплачено 29.09.2023 в силу чого в силу чого граничний строк поставки – до 25.11.2023.
Згідно наданого Відповідачем розрахунку розмір неустойки становить 9 090 879, 73 грн, з якої заявляється до стягнення лише 1 996 174, 49 грн.
Нарахування Відповідачем неустойки здійснено на підставі пункту 6.2 Договору.
Заперечуючи щодо зустрічних позовних вимог в частині стягнення неустойки, Позивач зазначає, що товар ним постачався вчасно, а між сторонами існувала процедура передання Відповідачу видаткових накладних після прийняття товару та актів надання послуг (виконання робіт).
Водночас, Позивач наполягає на тому, що поставка товару здійснювалась в межах визначеного пунктом 4.6 Договору 10-ти денного (робочого) строку, на підтвердження чого надано документацію від первісних постачальників таких товарів та фотофіксацію будівельних робіт із застосуванням поставленого Позивачем обладнання.
Позивач звертає увагу суду, що він неодноразово звертався до Відповідача з проханнями повернути підписані видаткові накладні, які все ж таки поверталися від Відповідача пізніше від дати поставки та з виправленою датою (фактичною датою підписання).
При цьому, судом встановлено, що видаткові накладанні, які входять до предмету доказування в межах зустрічного позову (№ 57 від 30.10.2024, № 75 від 11.12.2024, № 58 від 30.10.2024, № 59 від 30.10.2024, № 60 від 30.10.2024, № 76 від 11.12.2024, № 77 від 11.12.2024, № 61 від 30.10.2024, № 62 від 30.10.2024, № 79 від 11.12.2024, № 63 від 30.10.2024, №74 від 11.12.2024 №72 від 11.12.2024) підписані сторонами без зауважень та претензій.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом – ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.
Проаналізувавши зміст укладених між сторонами договорів, суд дійшов висновку, що вони за своєю правовою природою є договорами поставки.
Як вбачається зі змісту частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).
Відповідно до частини 1 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.
Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи предмет первісного позову, суд зазначає, що Відповідачем не надано суду доказів сплати коштів у повному розмірі за поставлений згідно видаткових накладних № 50 від 17.10.2023, № 73 від 11.12.2024, № 74 від 11.12.2024, № 72 від 11.12.2024, № 71 від 11.12.2024.
З огляду на положення пункту 5.2 Договору, враховуючи дати підписання вказаних видаткових накладних та дати реєстрацій податкових накладних (відповідають датам фактичної поставки товару) суд дійшов висновку, що Відповідач мав здійснити остаточний розрахунок: за видатковою накладною № 50 від 17.10.2023 у строк до 24.10.2023, за видатковою накладною № 73 від 11.12.2024 у строк до 18.12.2024, за видатковою накладною № 74 від 11.12.2024 у строк до 18.12.2024, за видатковою накладною № 72 від 11.12.2024 у строк до 18.12.2024, за видатковою накладною № 71 від 11.12.2024 у строк до 18.12.2024.
Оскільки доказів сплати Відповідачем залишку вартості поставленого товару в розмірі 602 842, 82 грн матеріали справи не містять, а зобов`язання у Відповідача в цій частині є таким, що настало - вимога Позивача про сплату суми основного боргу є обґрунтованою та такою що підлягає задоволенню.
Заперечення Відповідача, які ґрунтуються на невиконання Позивачем гарантійних зобов`язань не впливають на виникнення у нього обов`язку з остаточного розрахунку та на здійснені судом вище висновки.
Крім того суд зазначає, що Відповідачем не доведено, що він звертався до Позивача із повідомленням у порядку визначеному пунктом 3.4 та пунктом 3.5.2 Договору задля складення дефектного акту та фіксування прихованих недоліків, а відтак Відповідачем не дотримано порядку пред`явлення претензій щодо поставленого товару.
Водночас, із доданих до відповіді на відзив доказів вбачається, що Позивачем не заперечується обставини неналежного функціонування автоматики Nice до воріт однак із наданих до справи доказів вбачається, що останні не підтверджують, що таке неналежне функціонування спричинено саме неналежною якістю поставленої Позивачем продукції.
Із доданої Відповідачем до відзиву переписки у додатку Вайбер вбачається, що на ворота, на які встановлювалась автоматика Nice до воріт неодноразово здійснювалися додаткові допоміжні роботи (доварювання упор) в силу чого виникало питання заміни кріплення на більш міцні.
Зазначене викликає у суду сумніви в частині відповідності придбаної Відповідачем автоматики, враховуючи тип воріт, на яку вони встановлено.
Судом враховано, що сторонами не заперечується приналежність вказаної переписки до спірних правовідносин в силу чого остання прийнята судом до уваги при розгляді справи по суті.
Відповідно до статті 679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.
Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили.
З огляду на те, що видаткова накладна № 51 від 17.10.2023 підписана сторонами без зауважень та претензій, Відповідачем не дотримано порядку пред`явлення претензії щодо прихованого недоліку поставленої продукції, суд дійшов висновку, що Відповідачем не доведено факту того, що несправність автоматик Nice до воріт, поставленої згідно видаткової накладної № 51 від 17.10.2023 виникла з вини Позивача та існувала до моменту передачі її Відповідачу.
Зазначене унеможливлює покладення на Позивача відповідальності з відшкодування суми понесених Відповідачем витрат в розмірі 25 400 грн, що є однією з вимог за зустріним позовом, яка відповідно не підлягає задоволенню.
Що стосується нарахованої у первісному позову Позивачем пені суд зазначає, що частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені (частина 3 статті 549 ЦК України).
Суд зазначає, що укладання Договору та момент настання зобов`язання з оплати у Відповідача виникло в період чинності Господарського кодексу України.
Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду із застосування частини шостої статті 232 ГК України у подібних правовідносинах, цим приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане. Законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.
Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції. Такий підхід до застосування частини шостої статті 232 ГК України разом з умовами договору, де міститься положення про нарахування штрафних санкцій за кожний день прострочення, відображено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 910/15492/17, від 12.06.2018 у справі № 910/4164/17, від 22.11.2018 у справі № 903/962/17, постанова ВП ВС від 16.10.2024 у справі № 911/952/22.
Крім того, відповідно до частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.
За статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
Враховуючи викладене, суд притримується тієї позиції, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, а згідно частини 3 статті 549 ЦК України (в редакції чинній на момент ухвалення рішення) такий розмір може бути лише меншим у договірному порядку.
В сукупністю викладеного, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ згідно наступного розрахунку на загальну суму 89 900, 50 грн: 
- на суму 130 785, 89 грн з 18.12.2024 (оскільки прострочення почалося у Відповідача з 25.10.2023) по 18.06.2025 – 19 492, 35 грн; 
- на суму 117 861, 89 грн з 19.12.2024 по 19.06.2025 – 17 579, 31 грн;
- на суму 27 973, 70 грн з 19.12.2024 по 19.06.2025 – 4 172, 33 грн;
- на суму 34 686, 31 грн з 19.12.2024 по 19.06.2025 – 5 173, 53 грн; 
- на суму 291 535, 03 грн з 19.12.2024 по 19.06.2025 – 43 482, 98 грн.
Що стосується вимог за зустрічним позовом, суд зазначає, що останні (окрім вже розглянутих судом) ґрунтуються на тому, що Відповідачем здійснено оплату виставленого Позивачем рахунку, однак поставка відбулась з порушенням визначених в пункті 4.6 Договору строків, що стало підставою для нарахування неустойки на підставі пункту 6.2 Договору.
Відповідно до частини 1 статті 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
З огляду на встановлені судом вище обставини, в частині дат сплати Відповідачем виставлених Позивачем рахунків на оплату та враховуючи дати підписання видаткових накладних, суд дійшов висновку, що зобов`язання з поставки Позивачем товару Відповідачу згідно видаткових накладних № 57 від 30.10.2024, № 75 від 11.12.2024, № 58 від 30.10.2024, № 59 від 30.10.2024, № 60 від 30.10.2024, № 76 від 11.12.2024, №77 від 11.12.2024, № 61 від 30.10.2024, № 62 від 30.10.2024, № 79 від 11.12.2024, №63 від 30.10.2024, № 74 від 11.12.2024 № 72 від 11.12.2024 є таким, що виконано з простроченням.
Суд зазначає, що доводи Позивача щодо тривалого не підписання та не повернення Відповідачем зазначених видаткових накладних з подальшим їх підписанням іншою датою (пізніше ніж дата поставки) не є такими, що спростовують фактичні та встановлені судом обставини справи, оскільки на вказаних видаткових накладних міститься і підпис Позивача, який не відмовився від їх підписання та не заявив зауваження щодо дат таких накладних.
Із наданих Позивачем доказів поставки товару у строк (документація від безпосереднього постачальника та фотофіксація будівельних робіт) суд не вбачає можливості встановити їх належність до даних правовідносин та встановити, що товар за Договором поставлено раніше дат ніж ті, яка міститься у видаткових накладних.
При цьому, суд зазначає, що Відповідачем у зустрічному позові невірно визначені кінцеві дати поставки товару, враховуючи положення пункту 4.6 Договору про 10 робочих днів.
Так, за підрахунками суду поставка мала бути здійсненна Позивачем у наступні дати: 
- рахунок № 5 від 08.02.2024 до 23.02.2024 включно; 
- рахунок № 9 від 22.02.2024 до 18.03.2024 включно; 
- рахунок № 18 від 13.03.2024 до 03.04.2024 включно; 
- рахунок № 19 від 13.03.2024 до 28.06.2024 включно; 
- рахунок № 35 від 02.05.2024 до 27.05.2024 включно; 
- рахунок № 47 від 11.06.2024 до 28.06.2024 включно; 
- рахунок № 51 від 25.06.2024 до 12.07.2024 включно; 
- рахунок № 68 від 20.08.2024 до 06.09.2024 включно; 
- рахунок № 75 від 11.09.2024 до 01.10.2024 включно; 
- рахунок № 79 від 24.09.2024 до 11.10.2024 включно; 
- рахунок № 81 від 27.09.2024 до 16.10.2024 включно; 
- рахунок № 86 від 20.09.2023 до 13.10.2023 включно; 
- рахунок № 84 від 20.09.2023 до 25.11.2023 включно.
Водночас, доводи Відповідача щодо порушення Позивачем строків поставки товару є обґрунтованими та такими, що є підставою для нарахування неустойки на підставі пункту 6.2 Договору.
По – перше, суд звертає увагу сторін, що Позивачем допущено порушення негрошового зобов`язання в силу чого обмеження розміру пені не здійснюється.
По – друге, таке порушення виникло та тривало в період чинності Господарського кодексу України в силу чого судом застосовується присічний строк її нарахування в 6 місяців для нарахування пені згідно частини 6 статті 232 ГК України.
Із врахуванням викладеного, виходячи із тих перелічених Відповідачем у зустрічному позові поставок, відповідно до яких відбулося прострочення (оскільки в розрахунок включено інші поставки на підставі рахунку № 67 від 20.08.2024 (період прострочення № 8), № 85 від 20.09.2023 (період прострочення № 11), рахунок № 84 від 20.09.2023 (період прострочення №13), рахунок № 83 від 20.09.2023 (період прострочення № 14) щодо яких вимоги фактично не заявлено) з урахування дат фактичних поставок, які не мають включатися у період, нарахування пені має здійснюватися наступним чином: 
на суму 38 841, 60 грн з 02.04.2024 по 02.10.2024 – 71 468, 54 грн; 
на суму 32 882, 28 грн з 19.03.2024 по 19.09.2024 – 60 832, 22 грн; 
на суму 26 507, 62 грн з 04.04.2024 по 04.10.2024 – 48 774, 02 грн; 
на суму 12 452, 42 грн з 29.06.2024 по 29.12.2024 – 15 316, 48 грн; 
на суму 2 800 грн з 28.05.2024 по 29.10.2024 – 4 340 грн; 
на суму 3 480 грн з 29.06.2024 по 10.12.2024 – 5 742 грн; 
на суму 10 606, 78 грн з 13.07.2024 по 10.12.2024 – 16 016, 24 грн; 
на суму 8 574 грн з 07.09.2024 по 29.10.2024 – 4 544, 22 грн;
на суму 22 086 грн з 02.10.2024 по 29.10.2024 – 6 184, 08 грн; 
на суму 9 491, 76 грн з 12.10.2024 по 11.12.2024 – 5 695, 06 грн; 
на суму 17 441, 76 грн з 17.10.2024 по 29.10.2024 – 2 267, 43 грн.
Так, враховуючи наданий Відповідачем розрахунок та здійснені судом вище висновку, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Позивача на користь Відповідача за зустрічним позовом становить 241 180, 29 грн.
При цьому, підстави для нарахування пені на суму 283 310, 66 грн за рахунком № 84 від 29.09.2023 відсутні оскільки сума передоплати 205 336, 96 грн не покривала 80 % від вартості партії товару (підпункт 5.2.1 пункту 5.2 Договору) в силу чого у Позивача фактично не виник обов`язок з відрахування строку на поставку товару.
Відтак, вимоги Відповідача за зустрічним позовом підлягають частковому задоволенню згідно здійснених судом розрахунків. 

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ
Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупністю наданих доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем доведено факт прострочення Відповідачем оплати поставленого товару та тим самим прострочення виконання грошового зобов`язання у зв`язку з чим первісний позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідачем (Позивачем за зустрічним позовом) належними та достатніми доказами підтверджено факт прострочення виконання Позивачем зобов`язань з поставки в силу чого ним допущено порушення договірного зобов`язання в частині погоджених сторонами строків, що також стало підставою для нарахування неустойки, яку перераховано судом у відповідності до вимог чинного законодавства у зв`язку з чим зустрічний позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Малого приватного підприємства «Сан Сістем» - задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» (вул. Гарматна, буд.4, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 42059067) на користь Малого приватного підприємства «Сан Сістем» (вул. Артема, буд. 58/2, кв. 31, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 24739253) заборгованість - 602 842 (шістсот дві тисячі вісімсот сорок дві) грн 82 коп, пеню – 89 900 (вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 50 коп та судовий збір – 10 391 (десять тисяч триста дев`яносто одна) грн 15 коп.
3. У задоволенні іншої частини позову – відмовити.
4. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» - задовольнити частково.
5. Стягнути з Малого приватного підприємства «Сан Сістем» (вул. Артема, буд. 58/2, кв. 31, м. Київ, 04050; ідентифікаційний код 24739253) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна група ТРК» (вул. Гарматна, буд. 4, м. Київ, 03067; ідентифікаційний код 42059067) пеню – 241 180 (двісті сорок одна тисяча сто вісімдесят) грн 29 коп та судовий збір – 2 894 (дві тисяч вісімсот дев`яносто чотири) грн 16 коп.
6. У задоволенні іншої частини зустрічного позову – відмовити.
7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 01.07.2026

Суддя Антон ПУКАС