Справа № 510/162/26
Провадження № 3/510/577/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2026 року м. Рені

Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., 
за участю секретаря Лабановой С.І., 
прокурора Завальнюк Д.В.,
розглядаючи матеріали, що надійшли від Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. м.Рені Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого у Ренійському ліцеї №2 Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області – вчителем, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративних правопорушень, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,-

за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 , припиняючи 08.08.2023р. діяльність на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ від 14.10.2014р. №1700-VІІ «Про запобігання корупції», в порушення абзацу 1 ч. 2 ст. 45 Закону, невчасно, без поважних причин, 29.03.2024р. подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою не визнав, просив про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав ст. 38 КУпАП, за закінченням строку про притягнення до адміністративної відповідальності. Від надання будь-яких інших пояснень з приводу виявленого щодо нього адмінправопорушення – відмовився.
Прокурор в судовому засіданні вважав доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та просив піддати його адміністративному стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КупАП.
Заслухавши позицію ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону правопорушення, пов`язане зкорупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. З Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - це особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - «ґ» п. 2, п. 4 ч. 1 ст. З цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.
При цьому, п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону визначено, що поліцейські є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.
Як виходить з наданих суду письмових доказів, наказом начальника ГУНП в Одеській області від 07.10.2021 № 1621 о/с, ОСОБА_1 прийнято на службу до поліції та призначено з 07.10.2021р. інспектором СРПП ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.
При вступі на службу до поліції, ОСОБА_1 склав Присягу на вірність Українському народові, яку власноручно підписав.
Таким чином, згідно п.п. «з» п. 1 ч. 1 ст. З Закону, посада інспектора СРПП ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області – старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 віднесена до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону, як на поліцейського, який є суб`єктом декларування і відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, та зобов`язаний виконувати вимоги Закону, в тому числі передбачені ст. 45 вказаного Закону в частині обов`язку подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.
Наказом начальника ГУНП в Одеській області №1029 о/с від 08.08.2023р. інспектора СРПП ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення з 08.08.2023р. 
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
ОСОБА_1 був проінформований про звільнення зі служби в органах поліції з 08.08.2023р. та цього ж дня отримав копію наказу про звільнення, трудову книжку, про що надав власноручно написану розписку.
Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п. 1, п.п. «а», «в» - « ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 

Згідно Закону України № 3384-ІХ від 20.09.2023 «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», який набрав чинності 12.10.2023, відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та підпунктом 2-7 розділу XIII Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 12 Закону «Права Національного агентства», Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.
Згідно п. 15 ч. 1 ст. 11 Закону «Повноваження Національного агентства», до повноважень Національного агентства належить надання рекомендаційних роз`яснень, методичної та консультаційної допомоги з питань застосування актів законодавства з питань етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у діяльності осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевогосамоврядування, та прирівняних до них осіб, застосування інших положень цього Закону та прийнятих на його виконання нормативно-правових актів, захисту викривачів.
Відповідно до питання 1-1 «Які декларації слід подати після відновлення обов`язку подання декларацій?» Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023р. «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що за загальним правилом до 31.01.2024р. слід подати щорічні декларації (з будь-якою позначкою) за 2021-2022 звітні періоди (якщо обов`язок подання декларації настав до 11.10.2023р. включно).
Відповідно до Роз`яснення Національного агенства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023р. «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного фонду» визначено, що декларація при звільненні – декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності.
Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності.
Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду.
Днем припинення діяльності є останній день виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. п.п. «а», «в» - « ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону, у т.ч. перебування на посадах, зазначених у п. 1 п.п. «а», «в» - « ґ» п. 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону.
Відлік строку подання декларації при звільненні починається з 00.00 год. дня, наступного за днем припинення діяльності.
Отже, після звільнення зі служби в Національній поліції України та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, у ОСОБА_1 виник обов`язок протягом 30 календарних днів подати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агенства з питань запобігання корупції декларацію при звільненні за період з 01.01.2023р. по 08.08.2023р., який не був охоплений раніше поданими ним деклараціями, але на пізніше до 23. год. 59 хв. 31.01.2024р.

Проте, ОСОБА_1 будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подання такого типу декларації, за відсутності поважних причин, в порушення абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, подав відповідну декларацію лише 29.03.2024р., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно ч. 1 ст. 61 Закону України «Про Національну поліцію», на поліцейських поширюються обмеження, визначені Законом України «Про запобігання корупції», цим та іншими законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейські зобов`язуються неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського.
Згідно з інформацією, розміщеною у публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 з 2017 року подавав зазначені декларації, що свідчить про його обізнаність з вимогами та порядком декларування.
ОСОБА_1 протягом строку, відведеного для подачі декларації при звільненні за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, не вживав жодних дій для своєчасного подання вказаної декларації.
Вивченням послідовності дій ОСОБА_1 у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період з 12.10.2023р. по 30.03.2024р. встановлено, що о 21 год. 12 хв. 29.03.2024р. він вперше авторизувався у системі та в той же день о 21 год. 23 хв. успішно подав декларацію з позначкою «при звільненні» за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
З приводу несвоєчасного подання декларації особи, яка припиняє виконання діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 надав пояснення, в яких зазначив, що причиною несвоєчасного подання даної декларації було те, що він не знав про необхідність подання цієї декларації у термін до 31.01.2024р., вважав, що процес декларування відтерміновано до завершення війни, не слідкував за змінами в законодавстві з цього приводу, не спілкувався ні з ким з осіб, які б могли надати йому інформацію про це. . Інших причин, які б перешкодили своєчасному поданню декларації, не було. Декларацію ОСОБА_1 подав 29.03.2024р.
Згідно із ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Поважними причинами можуть бути визнані лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Згідно абз. 9 п.п. 1 п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17 «щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією», під поважними причинами несвоєчасного подання декларації слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.
Факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений. Поважні причини несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 судом не встановлені.
Таким чином, старший лейтенант ОСОБА_1 , припиняючи з 08.08.2023р. діяльність на посаді інспектора СРПП ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, будучи суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно - 29.03.2024р., без поважних причин, подав шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим порушив вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У тому числі, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних юридичних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, які виникли у нього як у інспектора СРПП ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, тобто місцем вчинення правопорушення є - ВП № 2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області, яке розташоване за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, місто Рені, вулиця Вознесенська, 131.
Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , є фактичний час і дата несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, тобто 29.03.2024 р. о 21 год. 23 хв.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складання протоколу за участю особи – ОСОБА_1 , а саме 22.01.2026 року.
Юридичними наслідками в даному випадку є несвоєчасне, без поважних причин подання ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції, у визначений Законом строк, декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави та місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст.ст.212-15,212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Згідно із висновками Верховного Суду (лист від 09.04.2021 № 1089/0/2-21, абз. 1, 2 сторінки 7) виявити адміністративне правопорушення означає установити наявність підстав адміністративної відповідальності за його вчинення, тобто всіх об`єктивних та суб`єктивних ознак відповідного складу правопорушення. Обов`язок установлення вказаного факту, а також його документування, має особа, уповноважена складати протоколи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією. Окрім того, така особа у різні періоди часу може отримувати різну інформацію про події та факти, що мають відношення до вчинення адміністративного правопорушення (збір документів, інформації, відібрання пояснень тощо). Висновок про те, що виявлено правопорушення, пов`язане з корупцією як сукупність об`єктивних та суб`єктивних ознак, особа, уповноважена складати протокол про таке правопорушення, робить виключно шляхом оформлення та підписання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.
Окрім того, відповідно до роз`яснень НАЗК, зокрема, Листа за вих. №47-09/27771/21 від 26.04.2021, початком обчислення строку виявлення адміністративного правопорушення є момент, коли проаналізовано зібрані фактичні дані та зроблено висновок про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення. Процесуально такий висновок оформлюється у вигляді протоколу. Дії уповноваженої особи, що має право складати протоколи, до моменту його складання можуть свідчити лише про виявлені окремі ознаки правопорушення, проте факт, що виявлене діяння містить склад адміністративного правопорушення, зазначається при складенні протоколу.
З урахуванням викладеного, на переконання суду, датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупцією, є момент з`ясування всіх необхідних даних, який збігається з моментом складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки лише після отримання таких даних можливо встановити всі необхідні ознаки складу адміністративного правопорушення.
Отже, на думку суду, днем виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного із корупційним діянням, є 22.01.2026р. - момент завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складення протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративного правопорушення та складення протоколу щодо ОСОБА_1 .
Слід також зазначити, що дана справа надійшла до суду та знаходилась у провадженні судді Бошкова І.Д.
Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2026р. справа про адміністративне правопорушення була передана для розгляду судді Дудник В.І.
За таких обставин, суд зауважує на тому, що хоча на час винесення постанови судом 1-ої інстанції по даній справі шестимісячний строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, ще не сплив, однак, вийшов дворічний строк з дня вчинення даного адміністративного правопорушення, внаслідок чого наявні передбачені п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підстави для закриття провадження у справі.
Так, як було вказано вище, датою вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є 29.03.2024р., дворічний строк для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності вийшов 29.03.2026р., тобто на час, коли адміністративна справа надійшла після повторного автоматизованого розподілу судді 03.06.2026р., передбачені ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення вже вийшли.
Керуючись ст. 38, п.7 ч.1 ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В
У притягненні  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6   КУпАП – відмовити. Провадження у справі закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КоАП України.
Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник