Справа № 156/34/26 
Провадження № 1-кп/156/52/26 

В И Р О К
Іменем України
04 червня 2026 року сел. Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Іваничівського районного суду Волинської області кримінальне провадження № 12025030520000674 від 06 листопада 2025 року відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Заставне Володимирського району Волинської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, військовослужбовця ЗСУ, на момент вчинення кримінального правопорушення у званні «солдат», на посаді кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_3 , зі слів обвинуваченого на момент розгляду справи: у званні «солдат», на посаді мінометника військової частини НОМЕР_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 27.10.2025 № 136-РС солдата ОСОБА_4 призначено на посаду кулеметника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 14 стрілецької роти НОМЕР_5 батальйону територіальної оборони військової частини НОМЕР_3 .
Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.
Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України. Однак, солдат ОСОБА_4 , під час проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вищезазначених нормативно-правових актів вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.
Так, 06.11.2025 інспектор з РПП СПД № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітан поліції ОСОБА_5 та поліцейський СРПП ВП № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУРІП у Волинській області сержант поліції ОСОБА_6 , будучи у форменому одязі із знаками розрізнення, отримавши табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, заступили на чергування з 08:00 год. 06.11.2025 до 08:00 год. 07.11.2025, в складі наряду «Проект-11».
У ході здійснення контролю за безпекою дорожнього руху, виконуючи свої службові обов`язки, вказані працівники, 06 листопада 2025 року близько 16 години 48 хвилин, перебуваючи у селищі Іваничі, Володимирського району Волинської області реагуючи на порушення Правил дорожнього руху України, зупинили електровелосипед марки «Фада» під керуванням ОСОБА_4 .
У подальшому, близько 17 год. 29 хв. 06.11.2025 військовослужбовець військової частини НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку № 1, що по вул. Луцькій в сел. Іваничі Володимирського району Волинської області, в ході спілкування з працівниками поліції та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, достовірно знаючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які перебували у форменому одязі із знаками розрізнення, будучи неодноразово попередженим про кримінальну відповідальність за пропозицію надання та надання службовій особі неправомірної вигоди, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, висловив пропозицію надання неправомірної вигоди інспектору з РИП СПД № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітану поліції ОСОБА_5 та поліцейському СРПП ВГІ № 1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області сержанту поліції ОСОБА_6 .
Близько 17 год. 30 хв. 06.11.2025 ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу службового автомобіля Національної поліції України, марки «Рено» моделі «Дастер», р.н.з. НОМЕР_6 , поклав на переднє пасажирське сидіння службового автомобіля грошові кошти у сумі 2000 (дві тисячі) гривень 2-ма купюрами номіналом 1000 гривень з наступними серійними номерами: АК6840479, ЛБ7814599, тим самим надав службовим особам неправомірну вигоду за не вчинення в його інтересах дій з використанням наданого працівникам поліції службового становища, а саме не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.
Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиція надання та надання службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився від дачі показань. Разом з тим, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, шкодує про свій вчинок, щиро розкаявся та обіцяв, що подібного не повторить. Просив призначити йому мінімальне покарання.
Судом встановлено, що фактичні обставини кримінального правопорушення ніким з учасників судового провадження не оспорюються, останні правильно розуміють їх зміст, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Враховуючи, що у суду не має жодних сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження, суд за їх згодою відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд вважає встановленою та доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України - пропозиції надання та наданні службовій особі неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує чи надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.
Під час призначення покарання суд відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
ОСОБА_4 на утриманні непрацездатних осіб не має, неодружений, однак перебуває у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_7 та негативно характеризується за місцем фактичного проживання: зі слів сусідів зловживає алкогольними напоями та неодноразово притягався до адміністративної відповідальності. Разом з тим обвинувачений вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке є нетяжким злочином, судимостей не має, до лікарів психолога та психіатра за медичною допомогою не звертався, є військовослужбовцем ЗСУ, за місцем проходження служби характеризується позитивно.
Під час оцінювання ступеня тяжкості вчиненого злочину, суд враховує також суму неправомірної вигоди у кримінальному провадженні та відсутність заподіяної майнової шкоди.
Суд дійшов висновку про щирість визнання  ОСОБА_4 вини шляхом відповідного ставлення до скоєного, про належну критичну оцінку своєї протиправної поведінки, її осуд, а тому визнає обставиною, яка пом`якшує покарання, щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 1 ст.369 КК України у виді штрафу в мінімальному розмірі. На переконання суду саме таке покарання відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК України та є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.
Запобіжний захід обвинуваченому не обрано.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Застосований захід забезпечення у виді арешту майна, згідно ухвали слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 10.11.2025, потрібно скасувати, у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно із ст. ст. 96-1, 96-2 КК України судом застосовується спеціальна конфіскація грошових коштів, які були предметом неправомірної вигоди.
Керуючись ст. 100, ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд
у х в а л и в : 
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1  визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.369 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду Волинської області від 10.11.2025 (справа № 165/3987/25, провадження № 1-кс/165/937/25) на грошові кошти у загальній сумі 2000 гривень, 2 купюрами номіналом по 1000 гривень з наступними серійними номерами: АК6840479, ЛБ7814599, які виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події - скасувати.
Речові докази: оптичний диск з відеозаписами з нагрудної відеокамери поліцейських СПД № 2 (сел. Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області на яких зафіксовано надання неправомірної вимоги працівникам поліції - залишити в матеріалах кримінального провадження № 12025030520000674.

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави та в подальшому передати на потреби Збройних Сил України грошові кошти у загальній сумі 2000 гривень, 2 купюрами номіналом по 1000 гривень з наступними серійними номерами: АК6840479, ЛБ7814599, виявлено та вилучено в ході проведення огляду місця події, які поміщено у спеціальних пакет НПУ № WAR1086269, та передано на відповідальне зберігання у Департамент регіональної каси перерахунку в м. Луцьку (зберігач: АТ КБ «ПРИВАТБАНК», 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1д).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1