Справа № 285/6084/25	  	Головуючий у 1-й інст. Васильчук Л. Й.	
Категорія 40	  	Доповідач Шалота К.В.	

ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2026 року	м. Житомир	

Житомирський апеляційний суд у складі: 
судді-доповідача   Шалоти К. В., 
суддів     Коломієць О. С., Талько О. Б.,
за участю секретаря 
судового засідання   Прохорчук Д. В., 
представника позивача  Козуба О. М.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи
апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лабік Генадій Іванович,
на рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2026 року, ухвалене у складі судді Васильчук Л.Й. у м. Звягелі,
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
1. У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (далі – ТОВ "Факторинг Партнерс", позивач) звернулося до Звягельського міськрайонного суду Житомирської області із позовом до ОСОБА_1 (далі – відповідач) про стягнення заборгованості.
2. Позов мотивовано тим, що 10 грудня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Селфі Кредит" (далі – ТОВ "Селфі Кредит") та ОСОБА_1 укладено договір №1947204 шляхом заповнення відповідачем заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської карти, на рахунок якої кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.
3. Вказується, що за умовами договору кредитодавець надає споживачу кредит у сумі 40 000 грн на строк 360 днів, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
4. Стверджується, що ТОВ "Селфі Кредит" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах та в розмірі, передбачених договором, однак ОСОБА_1 своїх зобов`язань з повернення грошових коштів та сплати процентів не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість.
5. Надалі 21 липня 2025 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу № 21-07/25, відповідно до умов якого ТОВ "Селфі Кредит" відступило на користь позивача право вимоги, зокрема, за договором, укладеним з відповідачем.
6. Ураховуючи викладене, представник позивача просив суд: 
стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №1947204 від 10 грудня 2024 року у сумі 183 200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 40 000 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги у сумі 89 200 грн; заборгованість за нарахованими процентами з моменту відступлення права вимоги до дати виготовлення розрахунку заборгованості у сумі 34 000 грн; заборгованість за пенею та/або штрафами у сумі 20 000 грн, а також стягнути з відповідача понесені позивачем витрати на сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та мотиви його ухвалення
7. Звягельський міськрайонний суд Житомирської області рішенням від 06 січня 2026 року позовні вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс" задовольнив частково. 
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за договором №1947204 від 10 грудня 2024 року у розмірі 163 200 грн, з яких: 40 000 грн – заборгованість за тілом кредиту, 123 200 грн – заборгованість за відсотками. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовив.
Стягнув з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 157,95 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
8. Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених вимог.
9. Відмовляючи у стягненні нарахованих штрафних санкцій суд першої інстанції виходив з того, що такі санкції нараховані у період дії воєнного стану, що суперечить пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (далі – ЦК).

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги
10. Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та через свого представника – адвоката Лабіка Г. І. подав до апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
11. Апеляційна скарга мотивована тим, що:
— суд не перевірив чи мав відповідач реальну можливість ознайомитись зі змістом позову, не встановив чи міг відповідач подати відзив та реалізувати право на захист; ототожнив факт надсилання кореспонденції з реальним інформуванням сторони; не з`ясував правового статусу відповідача; визнав доведеним факт надання кредиту виключно на підставі копії договору та внутрішнього розрахунку позивача, поклав тягар доказування на відповідача; не перевірив методику нарахування процентів, не встановив реальну процентну ставку, не оцінив економічну обґрунтованість заявлених сум, не врахував уразливе становище відповідача, допустив дисбаланс приватних та публічних інтересів, що суперечить позиціям Конституційного Суду України;
— позивач не надав суду первинних бухгалтерських документів, платіжних доручень, банківських виписок, доказів зарахування коштів на рахунок відповідача;
— сума процентів більше ніж у три рази перевищує тіло кредиту, не відповідає принципу розумності, добросовісності, суперечить соціальній функції цивільного права;
— в період з 2011 року та на момент ухвалення рішення відповідач перебуває на військовій службі, користується спеціальними гарантіями, передбаченими Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Короткий зміст та узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу
12. Представник позивача – Сердійчук Я. Я. надіслав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
13. Відзив мотивовано тим, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували повне належне виконання зобов`язань чи спростовували суми заборгованості; укладений між сторонами договір відповідає вимогам законодавства та вільному волевиявленню сторін; відсутні підстави для застосування пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", оскільки надані відповідачем документи не містять згадок про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України.
Рух справи у суді апеляційної інстанції
14. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 18 лютого 2026 року задовольнив клопотання представника відповідача – адвоката Лабіка Г. І. та поновив ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та витребував із суду першої інстанції матеріали справи №285/6084/25, встановив учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.
15. Житомирський апеляційний суд ухвалою від 02 квітня 2026 року призначив справу до апеляційного розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи.

Короткий зміст позиції учасників справи в апеляційному суді
16. Представник відповідача – адвокат Лабік Г. І. надіслав через електронний кабінет до апеляційного суду заяву, в якій просив розгляд апеляційної скарги провести за відсутності апелянта та його представника, апеляційну скаргу просив задовольнити в повному обсязі.
17. Представник позивача – Козуб О. М. у судовому засіданні просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами
18. 10 грудня 2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір №1947204 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі - кредитний договір), підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого:
сума кредиту: 40 000 грн;
строк кредиту: 360 днів;
періодичність платежів зі сплати процентів: кожні 30 днів;
стандартна процентна ставка: 1 % на день в межах строку кредитування;
мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби;
орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 184 000 грн;
кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача № НОМЕР_1 ;
у випадку невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, споживач зобов`язаний сплатити штраф: у розмірі 6000 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 1200 грн починаючи з 5 дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання; граничний розмір сукупної суми неустойки (штрафів) нарахованої за порушення споживачем зобов`язань за цим договором обмежується сумою визначеною відповідно до Закону України "Про споживче кредитування";
19. Відповідно до інформації у АТ "Акцент-Банк" підтверджено факт перерахування 10 грудня 2024 року коштів в сумі 40 000 грн на рахунок отримувача ОСОБА_1 
20. 21 липня 2025 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ТОВ "Факторинг Партнерс" укладено договір факторингу №21-07/25 (далі – договір факторингу), згідно якого ТОВ "Селфі Кредит" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, зокрема, за кредитним договором 1947204, де боржником є ОСОБА_1 , що стверджується копією реєстру боржників для друку до договору факторингу (додаток 1 до договору факторингу).
21. Відповідно до розрахунку ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованості за кредитним договором №1947204 від 10 грудня 2024 року за період з 22 липня 2025 року по 15 жовтня 2025 року становить 183 200 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 40 000 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 123 200 грн, нарахована пеня/штрафи у розмірі 20 000 грн. 
22. Згідно із копією довідки ТВО командира військової частини НОМЕР_2 (форма 5) від 21 січня 2026 року №1/69 вбачається, що сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 з 29 грудня 2011 року.
23. Відповідно до копії витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29 грудня 2011 року №261 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 з 29 грудня 2011 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

Межі апеляційного перегляду
24. Згідно з частиною 1 статті 263 ЦПК судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
25. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (частина 2 статті 263 ЦПК).
26. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина 5 статті 263 ЦПК). 
27. Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина 1 статті 367 ЦПК).
28. Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. 

Правове регулювання та мотиви, з яких виходить апеляційний суд
29. Статтею 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
30. Кредитний договір укладається у письмовій формі (стаття 1055 ЦК).
31. За змістом статті 634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
32. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
33. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК).
34. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК).
35. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
36. У справі, яка переглядається, встановлено, що 10 грудня 2024 року між ТОВ "Селфі Кредит" та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №1947204, за умовами якого відповідачу надано кредитні кошти у розмірі 40 000 грн строком на 360 днів. 
37. На підтвердження укладення між сторонами кредитного договору позивач надав копію договору №1947204 від 10 грудня 2024 року, графік платежів, паспорт споживчого кредиту, інформаційне повідомлення, а також протоколи створення та перевірки електронного підпису. 
38. Факт укладення кредитного договору №1947204 від 10 грудня 2024 року відповідачем не оспорювався та вважається доведеним позивачем належними та допустимими доказами.
39. З матеріалів справи також вбачається, що позивач набув право вимоги за кредитним договором №1947204 від 10 грудня 2024 року на підставі договору факторингу №21-07/25 від 21 липня 2025 року, укладеному між ТОВ "Селфі Кредит" та позивачем, реєстру боржників для друку до вказаного договору факторингу та акту приймання-передачі реєстру боржників для друку до вказаного договору факторингу, підписаного між ТОВ "Селфі Кредит" та позивачем.
40. Колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги про недоведення позивачем факту отримання відповідачем кредитних коштів, оскільки відповідно до витребуваної судом першої інстанції інформації у АТ "Акцент-Банк" підтверджено факт безготівкового зарахування грошових коштів в сумі 40 000 грн на платіжну картку, емітовану на ім`я ОСОБА_1 .
41. Натомість жодного доказу на спростування факту отримання кредитних коштів або доказів повернення позичених коштів суду апеляційної інстанції відповідач не надав.
42. За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про порушення відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів та наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у сумі 40 000 грн.
43. Щодо наявності підстав для стягнення процентів, колегія суддів виходить з наступного.
44. До апеляційної скарги представником відповідача додано копію довідки (форми №5) від 21 січня 2026 року №16/9, згідно якої ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 29 грудня 2011 року, а також копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29 грудня 2011 року № 261 про зарахування ОСОБА_1 з 29 грудня 2011 року до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.
45. Колегія суддів апеляційного суду вважає наявними підстави для прийняття доданих до апеляційної скарги документів про проходження відповідачем військової служби, оскільки в матеріалах справи наявне лише повідомлення суду першої інстанції адресоване відповідачу про відкриття провадження у справі та призначення справи до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (а.с. 86) та трекінг відстеження поштового відправлення R067037070480 (а.с. 94), однак доказів надіслання (отримання) відповідачем копії ухвали суду про відкриття провадження у справі, як і інших належних доказів повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі судом першої інстанції матеріали справи не містять.
46. За змістом пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції, чинній на час укладення кредитного договору) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду та/або автомобіля.
47. Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації" дію підпункту 3 пункту 4 цього Закону, якою статтю 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" доповнено пунктом 15, поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
48. Згідно з положеннями Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
49. В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України "Про часткову мобілізацію" від 17 березня 2014 року та триває по теперішній час.
50. За змістом статті 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" особливий період продовжується з моменту оголошення рішення про мобілізацію та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
51. Колегія суддів вважає, що згідно із Законом України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" командир військової частини уповноважений видавати довідку про проходження служби (форма № 5). В умовах воєнного стану така довідка є достатнім і належним доказом перебування особи у складі Збройних Сил України.
52. Надані відповідачем до апеляційної скарги копія довідки (форми №5) від 21 січня 2026 року №16/9, згідно якої ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 з 29 грудня 2011 року, а також копія витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 29 грудня 2011 року № 261, є документами, що вказують на наявність у ОСОБА_1 статусу військовослужбовця Збройних Сил України та права на пільги відповідно до законодавства.
53. Отже, на час укладення кредитного договору та в період виконання його умов, а також станом на дату ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення, відповідач мав та має статус військовослужбовця Збройних Сил України, у зв`язку з чим на нього поширювалась дія пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", тобто відсутність обов`язку щодо сплати процентів за користування кредитом, ураховуючи, що кредитний договір не стосувався придбання житла та/або автомобіля.
54. Натомість, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, не встановив фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим дійшов хибного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за нарахованими процентами.
55. З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що у зв`язку із поширенням на відповідача дії пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" на час укладення та виконання кредитного договору, у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за процентами у сумі 123 200 грн та нарахованиих штрафу/пені у сумі 20 000 грн, слід відмовити.
56. Колегія суддів відхиляє доводи відзиву на апеляційну скаргу про незастосовність пункту 15 статті 14 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" через те, що надані відповідачем документи не містять згадок про його безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів дердави у зв`язку з військовою агресією проти України, оскільки пункт 15 статті 14 Закону України "Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" є самостійною нормою і будь-якого посилання про можливість застосування вказаного пункту лише при наявності у військовослужбовця відповідного статусу (учасника бойових дій) закон не передбачає. Крім цього, дія зазначеної норми поширюється на всіх військовослужбовців без виключення (див. постанову Верховного Суду від 26 грудня 2018 року у справі № 522/12270/15-ц).
57. Отже, доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, відповідно, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
58. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. 
59. Згідно з частиною 1 статті 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
60. Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції належним чином не з`ясував обставин, що мають значення для справи; допустив порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до ухвалення помилкового рішення про задоволення позову, яке підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо розподілу судових витрат
61. Згідно із підпунктом "в" пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
62. За правилами частини 13 статті 141 ЦПК якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
63. Відповідно до частини 1 та пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Щодо судового збору
64. За подання позовної заяви позивач сплатив судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що стверджується копією платіжної інструкції № 0570310040 від 30 жовтня 2025 року.
65. За подання апеляційної скарги відповідач сплатив судовий збір у розмірі 3633,60 грн, що стверджується копією платіжної інструкції № 2.507417817.1 від 27 січня 2026 року.
66. За правилами частини 1 статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
67. Ураховуючи, що за наслідком апеляційного розгляду справи рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково на 21,83% (40 000 грн / 183 200 грн), то необхідно здійснити розподіл витрат зі сплати судового збору, а саме стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 528,81 грн (2 422,40 грн х 21,83%), та стягнути з позивача на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги пропорційно розміру відмовлених позовних вимог у сумі 2840,38 грн (3633,60 грн х 78,17%).
68. При цьому, відповідно до положення частини 10 статті 141 ЦПК при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
69. Отже, за правилами частини 10 статті 141 ЦПК, з позивача на користь відповідача слід остаточно стягнути витрати зі сплати судового збору у сумі 2 311,57 грн (2840,38 грн - 528,81 грн) як різницю сум витрат за сплату судового збору, що підлягали сплаті сторонами одна одній.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу
70. У позовній заяві представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу за подання позовної заяви у розмірі 25 000 гривень.
71. Відповідно до частини 1 статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
72. Згідно із пунктами 1, 2 частини 2 статті 137 ЦПК за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
73. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137 ЦПК). 
74. На підтвердження надання позивачу правничої допомоги до позовної заяви надано:
1) договір про надання правничої допомоги від 2 липня 2024 року, укладений між Адвокатським об`єднанням "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс", за умовами якого:
- пункт 4.1. вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (додаток №1);
- пункт 4.3. факт надання послуг за договором підтверджується актом про надання юридичної допомоги (додаток №2);
2) заявкою на надання юридичної допомоги № 1128 від 1 вересня 2025 року, якою погоджено надання таких послуг: надання усної консультації з вивченням документів – 2 год. вартістю 4000 грн; підготовка пропозиції – 3 год. вартістю 6000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 5 год, вартістю 15 000 грн;
3) витягом з акту № 19 про надання юридичної допомоги від 30 вересня 2025 року, яким погоджено надання таких послуг відповідно до заявок: надання усної консультації з вивченням документів – 2 год. вартістю 4000 грн; підготовка пропозиції – 3 год. вартістю 6000 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду – 5 год, вартістю 15 000 грн
75. Повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон про адвокатуру) (частина 4 статті 62 ЦПК).
76. Пункт 9 частини 1 статті 1 Закону про адвокатуру установлює, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
77. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
78. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону про адвокатуру). 
79. Відтак, відповідачем доведено належними доказами понесені витрати за надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції у розмірі 25 000 грн.
80. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 137 ЦПК).
81. Виходячи з малозначності справи, її незначної складності, яка розглядалася в суді першої інстанції у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, характеру, складності та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) зі складання позовної заяви, часу, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); ціни позову та значенням справи для сторони, з урахуванням принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських послуг, колегія суддів вважає, що заявлені позивачем до відшкодування витрати на правничу допомогу у сумі 25 000 грн є явно завищеними у зв`язку з чим розмір відшкодування витрат на правничу допомогу необхідно зменшити до 3 000 грн.
Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК, Житомирський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Лабік Генадій Іванович, задовольнити частково.

2. Рішення Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 06 січня 2026 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ЄДРПОУ: 42640371) заборгованість за договором № 1947204 від 10 грудня 2024 року розмірі 40000 (сорок тисяч) гривень 00 коп.

4. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (03150, м.Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ЄДРПОУ: 42640371) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 311 (дві тисячі триста одинадцять) гривень 57 коп.

6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" (03150, м. Київ, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, ЄДРПОУ: 42640371) витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 3 000 (три тисячі) гривень 00 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК.

Повний текст постанови складено 01 червня 2026 року.

Суддя-доповідач:	  	К. В. Шалота    	
Судді:	  	О. С. Коломієць	
  	  	    О. Б. Талько