Справа № 420/8254/24 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2026 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хурси О. О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманської Н.В. про визнання протиправними та скасування рішень, - 
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманської Н. В., в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати запис від 20.04.2017 за номером 23290000000003625 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з дня внесення;
- визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Київській області № Ф-7572-55 від 06.02.2019, № Ф-7572-55 від 10.05.2019, № Ф-7572-55 від 08.08.2019, № Ф-7572-55 від 04.11.2019, № Ф-7572-55 від 06.02.2020, № Ф-7572-55 від 09.11.2020, № Ф-7572-55 від 08.09.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що оскаржуваний реєстраційний запис від 20.04.2017 за номером 23290000000003625 про її державну реєстрацію, як фізичної особи-підприємця внесений державним реєстратором протиправно, без її відома та волевиявлення, оскільки вона ніколи не мала наміру займатися підприємницькою діяльністю, не подавала жодних документів для реєстрації фізичної особи підприємця, та не проживала за вказаною в реєстрі адресою, постійно мешкаючи та маючи офіційну реєстрацію в м. Одесі. Оскільки статус оформлено незаконно, у податкового органу Головного управління ДПС у Київській області відсутні законні підстави для нарахування єдиного соціального внеску та винесення спірних вимог про сплату боргу. 
У відзиві державний реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманської Н. В. зазначає, що державна реєстрація фізичної особи-підприємця від 20.04.2017 проведена у повній відповідності до вимог чинного на той момент законодавства, зокрема Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань». Заявником надано вичерпний перелік документів, визначений ст. 18 вказаного Закону, а вимагання будь-яких додаткових документів чи копій (зокрема паспорта, який лише пред`являється для ідентифікації) прямо заборонено чинними правовими нормами. Крім того, відомості про місцезнаходження/місце проживання самостійно зазначені особою у підписаній заяві відповідно до її права на вільний вибір місця проживання та офіційного листування, що виключає протиправність дій реєстратора та робить позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 
У відповіді на відзив позивачка зазначає, що реєстратор не мав законних повноважень реєструвати особу, чиє місце проживання зареєстроване в Одеській області, за винятком випадків подання електронних документів. Щодо твердження про те, що з паспорта не знімається копія позивачка зазначає, що норми права зобов`язували реєстратора виготовляти та долучати до ЄДР електронні копії заяви, паспорта та ідентифікаційного коду заявника шляхом їх сканування.
Головне управління ДПС у Київській області надало пояснення в яких зазначило, що згідно з наведеними розрахунками ІТС ДПС, за період з IV кварталу 2018 по IV квартал 2020 у позивачки виникла загальна недоїмка з ЄСВ у розмірі 23069,20 грн, у зв`язку з чим контролюючий орган послідовно формував та надсилав вимоги про сплату боргу. 
Процесуальні дії суду: ухвалою суду від 27.03.2024 витребувано докази, ухвалою суду від 01.05.2024 повторно витребувано докази, ухвалою суду від 14.05.2024 тимчасово вилучено докази, ухвалою суду від 28.05.2024 зупинено провадження, ухвалою суду від 10.10.2024 поновлено провадження, ухвалою суду від 14.10.2024 тимчасово вилучено докази, ухвалою суду від 31.10.2024 зупинено провадження, ухвалою суду від 25.02.2026 поновлено провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
20.04.2017 у ЄДР внесено запис про реєстрацію ОСОБА_1 , як ФОП за адресою: Київська обл., Богуславський р-н, с. Більшовик/Вільне (а. с. 15-17).
2018 - 2020 Головне управління ДПС у Київській області на підставі вищезазначеного запису нарахувало ОСОБА_1 борг із ЄСВ та винесло податкові вимоги № Ф-7572-55 від 06.02.2019, № Ф-7572-55 від 10.05.2019, № Ф-7572-55 від 08.08.2019, № Ф-7572-55 від 04.11.2019, № Ф-7572-55 від 06.02.2020, № Ф-7572-55 від 09.11.2020, № Ф-7572-55 від 08.09.2021 на загальну суму 23609,20 грн, що підтверджується листом Головного управління ДПС у Київській області № 13301/6/10-36-13-03 від 07.03.2024 (а. с. 26-35).
09.03.2023 державний виконавець Богуславського ВДВС відкрив виконавче провадження № 71420675 про примусове стягнення зазначеного боргу (а.с. 13-14). 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Відповідно до частини першої ст. 3 Закону № 755-IV дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності та підпорядкування, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
З 01.07.2004 розпочав функціонування Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.
Відповідно до пункту четвертого частини першої ст. 1 Закону № 755-IV в редакції від 01.01.2017 (чинній на час виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.
Пунктом сьомим частини першої ст. 1 Закону № 755-IV передбачено, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.
Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру (ч. 1 ст. 7 Закону № 755-IV). 
Відповідно до пункту тринадцятого частини першої ст. 1 Закону № 755-IV реєстраційна справа - сукупність документів у паперовій та/або електронній формі, що подавалися для проведення реєстраційних дій.
Частинами першою та другою ст. 29 Закону передбачено, що реєстраційна справа формується в паперовій та електронній формі після внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця і державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу та фізичну особу - підприємця.
Реєстраційна справа має реєстраційний номер, що присвоюється при внесенні до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію створення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, державну реєстрацію фізичної особи - підприємця і державну реєстрацію включення відомостей про юридичну особу та фізичну особу - підприємця.
Відповідно до пункту восьмого частини першої ст. 1 Закону № 755-IV заявником є, зокрема, фізична особа, яка має намір стати підприємцем, або уповноважена нею особа - у разі подання документів для державної реєстрації фізичної особи підприємцем.
Пунктом четвертим частини першої ст. 4 Закону № 755-IV передбачено, що державна реєстрація за заявницьким принципом є одним із основних принципів, на яких базується державна реєстрація.
Відповідно до частини першої ст. 9 Закону № 755-IV відомості про юридичну особу, громадське формування, що не має статусу юридичної особи, та фізичну особу - підприємця вносяться до Єдиного державного реєстру на підставі: 1) відповідних заяв про державну реєстрацію; 2) документів, що подаються для проведення інших реєстраційних дій; 3) відомостей, отриманих у результаті інформаційної взаємодії між Єдиним державним реєстром та інформаційними системами державних органів.
Документи для державної реєстрації можуть подаватися у паперовій або електронній формі. У паперовій формі документи подаються особисто заявником або поштовим відправленням (ч. 1 ст. 14 Закону № 755-IV). 
Відповідно до пунктів першого та другого частини першої ст. 18 Закону № 755-IV для державної реєстрації фізичної особи підприємцем подаються такі документи, зокрема: 1) заява про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем; 2) заява про обрання фізичною особою спрощеної системи оподаткування та/або реєстраційна заява про добровільну реєстрацію, як платника податку на додану вартість за формою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної податкової і митної політики, - за бажанням заявника.
Пунктом першим частини першої ст. 25 Закону № 755-IV передбачено, що Державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, зокрема, документів, що подаються заявником для державної реєстрації.
Порядок проведення державної реєстрації та інших реєстраційних дій на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації, включає, зокрема, заповнення форми заяви про державну реєстрацію - у разі подання документів особисто заявником (за бажанням заявника) (п. 1 ч. 2 ст. 25 Закону № 755-IV).
Відповідно до частини першої ст. 34 Закону № 755-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.
Матеріалами справи підтверджується, що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань містяться відомості про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (а.с. 15-17).
Крім того, встановлено, що оскаржуваний реєстраційний запис з`явився на підставі реєстраційної дії «включення відомостей про фізичну особу-підприємця», яка вчинена державним реєстратором Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманською Н. В. 20.04.2017 о 15:13:47 (а.с. 17).
При цьому, позивачка стверджує, що державну реєстрацію проведено без її згоди та зазначає, що вона ніколи не вчиняла дій, щодо реєстрації її, як фізичної особи-підприємця, не заповнювала та не подавала до реєстраційної картки і документів, передбачених Законом. За адресою, вказаною в реєстрі: 09741, Київська обл., Богуславський р-н, с. Біївці ніколи не проживала, не перебувала та не була зареєстрованою.
Згідно паспорта громадянина України ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 виданого Суворовським районним відділом УМВС України в Одеській області 29.04.2002, позивачка завжди проживала та була зареєстрована в м. Одесі, а саме з 31.05.1995 по 23.08.2006 за адресою: АДРЕСА_1 ; з 06.09.2006 по 01.10.2020 за адресою: АДРЕСА_2 ; з 01.10.2020 по теперішній час знову за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 20).
Отже вказана адреса реєстрації ОСОБА_1 не співпадає з адресою місцезнаходження фізичної особи-підприємця (позивачки) зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Відповідно до вимог частини першої ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами першою - другою ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію, щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Вимогами ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Частиною першою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
Суд наголошує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані, як докази у справі.
Водночас, державним реєстратором комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманською Н.В. не надано суду будь-які докази на підтвердження правомірності реєстраційних дій відносно ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця, на спростування доводів позивачки.
Водночас Обухівською районною військовою адміністрацію Київської області надано копію заяви про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем, щодо ОСОБА_1 від 20.04.2017, проте, за відсутності оригіналу реєстраційної справи, суд позбавлений можливості ідентифікації заяви про державну реєстрацію, на підставі якої 20.04.2017 зроблений запис про державну реєстрацію ОСОБА_1 , як фізичної особи-підприємця. 
Таким чином, під час розгляду справи стороною відповідача не спростовано підстави для визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, що вчинені, щодо позивачки, не підтверджено належним та допустимими доказами правомірність внесення даних, щодо позивачки до реєстру.
Відповідно до пункту четвертого частини другої ст. 6 Закону № 755-IV державний реєстратор, зокрема, проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру.
Враховуючи вищевикладене, відсутність документального підтвердження взяття на облік позивачки, як фізичної особи-підприємця, суд дійшов висновку, про необхідність врахування положень ст. 13 Конвенції та задоволення позовних вимог в цій частині шляхом: визнання протиправним та скасування запису від 20.04.2017 за номером 23290000000003625 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з дня внесення.
Водночас, вирішуючи позовні вимоги, викладені до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування вимог Головного управління ДПС у Київській області № Ф-7572-55 від 06.02.2019, № Ф-7572-55 від 10.05.2019, № Ф-7572-55 від 08.08.2019, № Ф-7572-55 від 04.11.2019, № Ф-7572-55 від 06.02.2020, № Ф-7572-55 від 09.11.2020, № Ф-7572-55 від 08.09.2021, суд дійшов наступного висновку.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закону України № 2464-VІ згідно з преамбулою до вказаного Закону.
Статтею 14 Закону № 2464-VІ встановлені обов`язки органів доходів і зборів, які зобов`язані, зокрема, здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.
Відповідно до ст. 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є, зокрема, фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. База нарахування єдиного внеску визначається у відповідності до ст. 7 Закону України № 2464-VІ.
Відповідно до пункту другого частини першої ст. 7 Закону № 2464-VІ (із змінами, внесеними згідно із Законами № 1774-VІІІ від 06.12.2016 та № 2148-VІІІ від 03.10.2017) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у п. 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), п. 5 та 5-1, ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Згідно частини четвертої ст. 25 Закону України № 2464-VІ, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена за результатами документальної перевірки, надсилається (вручається) платнику в порядку, визначеному ст. 42 Податкового кодексу України.
Головним управлінням ДПС у Київській області, щодо позивачки за КБК 71040000 «Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, у т. ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність» послідовно сформовано та направлено низку податкових вимог про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску. Зокрема, за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 рахується заборгованість, що формувалася протягом 2019 - 2021 за такими вимогами: від 06.02.2019 № Ф-7572-55 на суму 2457,18 грн; від 10.05.2019 № Ф-7572-55 на суму 5211,36 грн; від 08.08.2019 № Ф-7572-55 на суму 7965,54 грн; від 04.11.2019 № Ф-7572-55 на суму 10719,72 грн; від 06.02.2020 № Ф-7572-55 на суму 13473,90 грн; від 09.11.2020 № Ф-7572-55 на суму 19769,20 грн; від 08.09.2021 № Ф-7572-55 на суму 23069,20 грн.
Таким чином, вказана заборгованість виникла в результаті нарахування Головним управлінням ДПС у Київській області позивачці ЄСВ, як фізичній особі-підприємцю.
Проте Головне управління ДПС у Київській області не надано до суду жодного належного та допустимого доказу, що ОСОБА_1 займалась підприємницькою діяльністю.
Між тим, відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
При цьому, суд враховує, що статус фізичної особи-підприємця є формою реалізації конституційного права на підприємницьку діяльність, відсутність підтвердженого у визначеній державою формі реалізації цього права виключає можливість автоматичного набуття ознак суб`єкта господарювання, оскільки особа не може бути примушена до реалізації наданого їй права бути фізичною особою-підприємцем, а користується ним на власний розсуд.
З урахуванням викладеного, визнання судом протиправним та скасування запису від 20.04.2017 за номером 23290000000003625 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , а також ненадання відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, належних та допустимих доказів здійснення позивачкою підприємницької діяльності та отримання відповідних доходів, суд дійшов висновку, що податкові вимоги Головного управління ДПС у Київській області № Ф-7572-55 від 06.02.2019, № Ф-7572-55 від 10.05.2019, № Ф-7572-55 від 08.08.2019, № Ф-7572-55 від 04.11.2019, № Ф-7572-55 від 06.02.2020, № Ф-7572-55 від 09.11.2020, № Ф-7572-55 від 08.09.2021 є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Статтею 76 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно частин першої та другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням викладеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд вважає необхідним стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивачки сплачений ним судовий збір.
Керуючись ст. 244 - 246, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 5А; ЄДРПОУ: 44096797), державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманської Н.В. (08136, Київська обл., с. Крюківщина, вул. Балукова, 10; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати запис від 20.04.2017 за номером 23290000000003625 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , що внесений державним реєстратором до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з дня внесення.
Визнати протиправними та скасувати вимоги Головного управління ДПС у Київській області № Ф-7572-55 від 06.02.2019, № Ф-7572-55 від 10.05.2019, № Ф-7572-55 від 08.08.2019, № Ф-7572-55 від 04.11.2019, № Ф-7572-55 від 06.02.2020, № Ф-7572-55 від 09.11.2020, № Ф-7572-55 від 08.09.2021.
Стягнути з державного реєстратора Комунального підприємства «Благоустрій Крюківщини» Доманської Н. В. за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Київській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,2 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09.06.2026.
Суддя Олександр ХУРСА