Справа № 347/1055/26
Провадження № 2/347/868/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2026 року м. Косів
Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді   Кіцули Ю.С.,
секретаря    Сумарука І.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі суду цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,-
в с т а н о в и в
Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.
30.04.2026 року ТОВ «Брайт Інвестмент» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Бочкарьовою А.В., та зареєстрований в реєстрі за №265. Відповідно до умов данного Договору Позивач прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, укладеними між Банком та боржниками в розмірі Портфеля Заборгованості, зазначених у Реєстрі Боржників (Додаток №1 до Договору), зокрема за договором про надання споживчого кредиту №1001979764, укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_3 . Вказаний Договір є змішаним, в якому містяться елементи різних договорів і Позичальнику надано декілька різних послуг – кредитування та видача і обслуговування кредитної картки.
Відповідач користувалася кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надавав Відповідачу кредитні кошти, активував кредитну картку, що підтверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримувались та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості. Останній платіж було здійснено 17.01.2022 року. Так, відповідно до розрахунку заборгованості Відповідачем здійснювались операції по розрахунках карткою та зняття готівки. У порушення умов кредитного договору 
Відповідач свої зобов`язання за ним не виконувала належним чином, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на день відступлення права вимоги становить 29 646,10 грн. та включає заборгованість за тілом кредиту в розмірі 21 558,80 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 8 087,30 грн. 
19.08.2025 Позивачем було направлено вимогу про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором по карті, однак дана вимога не була отримана відповідачем, а повернулась за закінченням терміну зберігання.
У зв?язку із наведеним, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №1001979764 у розмірі 29646,10 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу у розмірі 5500 грн.
Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано.
Заяви, та клопотання учасників справи.
Представник позивача в судове засідання призначене для розгляду справи не з?явилася, однак в позовній заяві просила розгляд справи проводити без участі представника позивача.
Відповідач в судове засідання не з?явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, та заяву про застосування строків позовної давності, в якій просила в позові відмовити у зв?язку із спливом строків позовної давності.
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою від 01.05.2026 року позовну заяву ТОВ «Брайт Інвестмент» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторони відповідача та призначено до судового розгляду на 04.06.2026 року.
04.06.2026 року у зв?язку із зайнятістю судді в іншому провадженні, судове засідання відкладено на 24.06.2026 року.
Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились і подали заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.
Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Судом встановлено, що 28.05.2012 року між ТОВ «ОТП кредит» та ОСОБА_2 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1001979764, згідно умов якого товариство надало позичальнику кредит на загальну суму 5486,40 грн. строком на 12 місяців, а саме, на покупку холодильника (а.с.12-16).
Згідно п.1.4.1 Договору, позичальник зобов?язався повернути суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов?язання встановлені кредитним договором не пізніше 28 травня 2013 року (а.с.12).
Згідно копії розрахунку заборгованості за договором №1001979764 від 16.10.2012 року станом на 24.03.2023 року заборгованість ОСОБА_2 становить 29646,10 грн. (а.с.17-36).
З копії Виписки з рахунка приватного клієнта №1001979764  ОСОБА_2 , розрахунковий період 16.10.2012 - 24.03.2023, встановлено дату та опис операції по рахунку (а.с.37-52).
Згідно копії Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, АТ «ОТП Банк» (клієнт) передало ТОВ «Брайт Інвестмент» право грошової вимоги за кредитними договорами укладеними між клієнтом і боржниками в розмірі Портфеля заборгованості (а.с.53-56), оплата за яким підтверджується копією платіжної інструкції №46 від 24.03.2023 року (а.с.59).
Згідно копії Реєстру боржників №2 від 24.03.2023 року до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023 року, відступлено право вимоги до боржника за порядковим №1667 ОСОБА_4 , заборгованість якої за кредитним договором №1001979764 від 16.10.2012 рокустановить 29646,10 грн. (а.с.57-58).
Згідно копії Вимоги про погашення кредитної заборгованості від 19.08.2025 року надісланої ТОВ «Брайт Інвестмент» боржнику ОСОБА_4 , товариство пропонувало останній протягом 30 днів погасити заборгованість у розмірі 29646,10 грн. (а.с.61).
Зміст спірних правовідносин.
Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неналежним виконанням позичальником (відповідачем ОСОБА_4 ) взятих на себе зобов`язань за договором споживчого кредиту, право вимоги по якому згідно укладеного договору факторингу перейшло до нового кредитора (позивача ТОВ «Брайт Інвестмент»).
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).
У відповідності до вимог ст.ст.12,13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Як передбачено ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. 
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку , а також, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно норм статей 628, 638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. 
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
У відповідності до положень ч.1,2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053 ЦКУ), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч.3 ст.1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що передбачено ч.2 ст.1056-1 ЦК України.
Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч.1 ст.1050 ЦК України).
Відповідно до положень ст.ст. 1077-1078 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частина 1 статті 77 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (стаття 256 ЦК України).
Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 28.05.2012 року між ТОВ «ОТП Кредит» та ОСОБА_4 було укладено Договір про надання споживчого кредиту №1001979764, згідно умов якого товариство надало позичальнику кредит на загальну суму 5486,40 грн. строком на 12 місяців, а саме, на покупку холодильника, а позичальник зобов?язалася повернути суму отриманого Кредиту та виконати всі інші зобов?язання встановлені кредитним договором не пізніше 28 травня 2013 року (а.с.12).
Таким чином, між сторонами виникли договірні зобов`язання із приводу надання кредиту, які регулюються главою 71 ЦК України та загальними положеннями ЦК України про зобов`язання та договір.
Згідно копії розрахунку заборгованості за договором №1001979764 від 16.10.2012 року станом на 24.03.2023 року заборгованість ОСОБА_2 становить 29646,10 грн. (а.с.17-36). Проте, суд зазначає, що із вказаного розрахунку видно, що першою датою у ньому вказано 16.10.2012 року щодо якої у рядку «баланс на дату» зазначено – «0.00». Наступною датою вказано 25.10.2015 року, тобто більш як через три роки, напроти якої у рядку «баланс на дату» зазначено – 1642,35 грн. (а.с.17).
Отже, розрахунок заборгованості наданий АТ «ОТП Банк» містить власне розрахунки по клієнту ОСОБА_4 за період з 25.10.2025 року по 14.03.2023 року.
При цьому, як у Розрахунку заборгованості по клієнту ОСОБА_4 , та і в Виписці з рахунка приватного клієнта №1001979764 ОСОБА_2 – вказано, що такі видані по договору №1001979764 від 16.10.2012 року, однак такий договір до позовної заяви позивачем не надано, що позбавляє суд можливості дослідити суму кредиту та його істотні умови, а надано кредитний договір №1001979764 від 28.05.2012 року (а.с.12-16).
11.06.2026 року від відповідача ОСОБА_4 поступила заява про застосування судом строків позовної давності з урахуванням яких просила у позові відмовити.
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно із ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Якщо позовні вимоги судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення ст. 267 ЦК України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).
Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) чинники.
Аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами «довідалася» та «могла довідатися» у ст. 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.
Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, та про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень ст. 12, 81 ЦПК України. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.
Аналіз ст. 256, 261 ЦК України дає підстави для висновку, що позовна давність є строком пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).
При цьому, як у випадку пред`явлення позов у самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила. 
У спірних правовідносинах суб`єктом звернення до суду з позовом є правонаступник первісного кредитора - позивач ТОВ «Брайт Інвестмент» який набув право вимоги до боржника ОСОБА_4 .
Однак, долучені до позову докази не підтверджують ні наявності факту укладення між первісним кредитором АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 кредитного договору №1001979764 від 16.10.2012 року, ні доказів щодо проведених розрахунків по такому договору в період з 16.10.2012 року по 25.10.2015 року (дати з якої починається відлік проведення розрахунків по клієнту ОСОБА_4 ). 
Таким чином, суд приходить до переконання, що у даному позові слід відмовляти з підстав його безпідставності, оскільки наданий розрахунок заборгованості підтверджує, що станом на 16.10.2012 року баланс по клієнту ОСОБА_4 становив 0.00 грн., тобто не показував наявність будь-якої заборгованості за кредитним договором №1001979764 від 28.05.2012 року, а також безпідставними є вимоги позивача про стягнення заборгованості за зазначеним ним кредитним договором №1001979764 від 16.10.2012 року, оскільки такий договір суду не представлений і не містить жодних розрахунків в період з 16.10.2012 року по 25.10.2015 року, тобто аж більш як три роки, що власне також потягло б відмову у позові уже з підстав пропуску строків позовної давності. 
Розподіл між сторонами судових витрат.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, у зв`язку із відмовою у позові судові витрати у розмірі 2662,40 грн. сплаченого судового збору та 5500 грн. витрат на правову допомогу, стягненню з відповідача не підлягають.
На підставі статей 11, 207, 526, 549, 598, 599, 611, 626, 628, 633, 634, 638, 1049, 1054, 1055, 1056-1 Цивільного кодексу України та керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, –
у х в а л и в :
В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості – відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення
Повний текст рішення складено 26 червня 2026 року.

Суддя           Ю.С. Кіцула