КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/194/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Савонюка М.Я., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (далі – відповідач), у якій просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:
- №000014999/11-28-24-04 від 05.09.2025 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних в розмірі 12048,36 грн;
- №000015000/11-28-24-04 від 05.09.2025про збільшення грошового зобов`язання за платежем військовий збір в розмірі 1004,03 грн;
- №000015001/11-28-24-04 від 05.09.2025 за штрафними санкціями з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 340,00 грн;
- №000015002/11-28-24-04 від 05.09.2025 за штрафними санкціями за порушення законодавства в розмірі 8000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що про безпідставність проведення відповідачем документальної позапланової невиїзної перевірки з підстав неподання нею податкової декларації за 2023 рік, адже за наявності факту неподання чи несвоєчасного подання звітності проводиться виключно камеральна перевірка платника податків. Крім цього, перевірку розпочато до спливу 30 денного строку з дати надсилання повідомлення та копії наказу. 
Крім цього, вказує, що відповідач збільшив розмір зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору виходячи з розміру отриманого доходу у вигляді інвестиційного прибутку за 2023 рік в сумі 53548,25 грн, безпідставно не врахувавши витрати на придбання такого активу у сумі 52673,25 грн. Відтак, оскільки реальний інвестиційний прибуток склав лише 875,00 грн, тому саме з цієї суми і слід здійснювати розрахунок податкових зобов`язань.
Застосування штрафу у сумі 340,00 грн за неподання податкової звітності вважає протиправним, адже такий міг бути застосований виключно за результатами камеральної перевірки.
Зауважує, що запит контролюючого органу від 03.06.2024 № 6030/11-28-24-10-08 не отримувала, тому вважає, що підстави для застосування до неї штрафної санкції у розмірі 8000,00 грн за ненадання інформації та документів у даному випадку відсутні. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обґрунтування заперечень зазначив, що згідно даних центральної бази даних ДРФО України за 2023 рік про суми нарахованих (виплачених) доходів та утриманих з них податків ОСОБА_1 отримала доходи за ознакою « 112» – у вигляді інвестиційного прибутку, отриманого від операцій з інвестиційними активами у 2023 році, в загальній сумі 53548,25 грн. З метою отримання пояснень та документального підтвердження на адресу ПП «ВІКТОР І К» направлено запит від 30.09.2024 №10132/6/11-28-24-10, на який отримано відповідь та підтверджено факт передачі позивачем частки у статутному капіталі ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром». 
Вказує, що на підставі наказу від 20.06.2025 №1003-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. Наказ та повідомлення про перевірку були направлені рекомендованим листом та вручені платнику особисто 26.06.2025. Під час перевірки встановлено, що позивач у 2023 році отримала дохід від операцій з інвестиційними активами (продаж частки у статутному капіталі ТДВ «Обєднання Дніпроенергобудпром» на користь ПП «ВІКТОР І К») в загальній сумі 53548,25 грн. У порушення вимог підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, статті 179 Податкового кодексу України позивач не подала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2023 рік, у зв`язку з чим встановлено заниження податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на суму 9638,69 грн та з військового збору на суму 803,22 грн. Крім того, в порушення підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України не надала відповіді на письмовий запит контролюючого органу від 03.06.2024 № 6030/6/11-28-24-10-08 про надання інформації та її документального підтвердження (щодо понесених витрат), який отримала особисто 24.06.2024. 
Вказує, що за результатами розгляду Акта перевірки від 29.07.2025 №12199/11-28-24-04/1491302704 (далі — Акт перевірки) прийнято спірні податкові повідомлення-рішення від 05.09.2025: № 000014999/11-28-24-04 про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 12048,36 грн (у тому числі 9638,69 грн за основним платежем та 2409,67 грн за штрафними санкціями); №000015000/11-28-24-04 про збільшення грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 1004,03 грн (у тому числі 803,22 грн за основним платежем та 200,81 грн за штрафними санкціями); №000015001/11-28-24-04 про застосування штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 340,00 грн; №000015002/11-28-24-04 про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства в розмірі 8000,00 грн. 
Вважає спірні рішення правомірними та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. 

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило. 
21.01.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 21.03.2023 між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Віктор і К» укладено Договір купівлі-продажу частки в статутному капіталі Товариства з додатковою відповідальністю «Об`єднання Дніпроенергобудпром», згідно якого позивачем відчужено на користь ПП «Віктор і К» належну їй на праві власності частку ТДВ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» у розмірі 0,09926 % номінальною вартістю 52673,25 грн (а.с. 34).
Відповідно до пункту 2.2. вказаного договору ціна продажу часток за домовленістю сторін становить 52673,25 грн. 
Сторони підтвердили факт повного розрахунку за цим Договором і відсутність по цьому Договору будь-яких претензій фінансового характеру (п. 2.3 Договору). 
21.03.2023 між ОСОБА_1 та Приватним підприємством «Віктор і К» згідно акта приймання-передачі передано частку ТДВ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» у розмірі 0,09926%, за яку позивач отримала грошові кошти в сумі 52673,25 грн відповідно до видаткового касового ордера №233 (а.с. 56). 
Також, 14.06.2023 згідно з актом приймання-передачі позивач передала ПП «Віктор і К» частку ТДВ «Об`єднання Дніпроенергобудпром» у розмірі 0,00165%, за яку отримала грошові кошти у сумі 875,00 грн відповідно до видаткового касового ордера № 433 (а.с. 55). 
Таким чином, загальна сума отриманого ОСОБА_1 доходу від зазначених операцій у 2023 році склала 53548,25 грн, що підтверджується відповіддю ПП «ВІКТОР І К» від 25.10.2024 № 169 на запит податкового органу (а.с. 58). 
13.06.2024 Головне управління ДПС в Кіровоградській області надіслало на податкову адресу позивача запит від 03.06.2024 № 6030/6/11-28-24-10-08, у якому запропонувало з`явитися до Світловодської ДПІ ГУ ДПС Кіровоградській області для надання документального підтвердження щодо отриманого у 2023 році у вигляді доході від операцій з інвестиційними актинами та подання річної декларації про майновий стан доходи за 2023 рік (а.с. 68). 
ОСОБА_1 отримала цей запит особисто 24.06.2024, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 0600930473941, однак відповіді та підтверджувальних документів контролюючому органу не надала (а.с. 64). 
20.06.2025 Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області прийнято наказ № 1003-п “Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 ”, згідно якого на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1, пункту 79.2 статті 79, підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України визначено провести документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків ОСОБА_1 з 21.07.2025 тривалістю 3 робочих дні за період з 01.01.2023 по 31.12.2023 з питань дотримання вимог податкового законодавства при отриманні доходу у вигляді доходів від операцій з інвестиційними активами (а.с. 19).
Копію зазначеного наказу та оформлене у наступному повідомлення про проведення перевірки від 20.06.2025 №379/4/11-28-24-05/ НОМЕР_1 було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку 23.06.2025 та вручено їй особисто 26.06.2025, що підтверджується фіскальним чеком АТ «Укрпошта» та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 25006 00758012 (а.с. 20, 63).
На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, пункту 79.1 пункту 79.2 статті 79, підпункту 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Кіровоградській області 20.06.2025 року № 1003-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 », з 21.07.2025 по 23.07.2025 головним державним інспектором відділу планових та позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Кіровоградській області ОСОБА_2 проведена документальна позапланова невиїзна перевірка з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства в частині отримання доходу від операцій з інвестиційними активами за період з 01.01.2023 по 31.12.2023. 
За результатами такої перевірки 29.07.2025 було складено Акт перевірки (а.с. 10-15).
Перевіркою, встановлено порушення: 
- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, статті 179 Податкового кодексу України - в частині неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2023 рік;
- пунктів 164.1, 164.3 статті 164, підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 Податкового кодексу України — заниження податкового зобов`язання по податку з доходів фізичних осіб від продажу інвестиційного активу за 2023 рік на загальну суму 9638,69 грн;
- підпункту 1.2 пункту 16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України - заниження податкового зобов`язання по військовому збору від продажу інвестиційного активу за 2023 рік на загальну суму 803,22 грн;
- підпункту 73.3.3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України - ненадання до податкового органу відповіді на письмовий запит про надання інформації. 
Акт перевірки податковий орган 29.07.2025 направив позивачу засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор 25006 00873920), однак поштове відправлення не вручено адресату та повернуто поштовим відділенням із відміткою про не вручення “за закінченням терміну зберігання” (а.с. 16). 
Не погодившись із висновками Акта перевірки 12.09.2025 ОСОБА_1 подала до ГУ ДПС у Кіровоградській області заперечення на акт перевірки (вх. № 4/135 від 15.09.2025).
Листом від 18.09.2025 № 200/Ч/11-28-24-04-05 відповідач повідомив позивачу про залишення її заперечень без розгляду у зв`язку з пропуском строків на його подання (а.с. 57).
На підставі висновків Акта перевірки контролюючим органом 05.09.2025 прийнято податкові повідомлення-рішення:
№000014999/11-28-24-04 (Форма "Р") про збільшення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 12048,36 грн, тому числі 9638,69 грн за основним платежем та 2409,67 грн штрафних санкцій (а.с. 21);
№000015000/11-28-24-04 (Форма «Р») про збільшення грошового зобов`язання з військового збору на суму 1004,03 грн, у тому числі 803,22 грн за основним платежем та 200,81 грн штрафних санкцій (а.с. 22);
№000015001/11-28-24-04 (Форма «ПС») про застосування штрафних санкцій з ПДФЗ у розмірі 340,00 грн (а.с. 23);
№000015002/11-28-24-04 (Форма «ПС») про застосування штрафних санкцій за порушення законодавства (ненадання відповіді на запит) у розмірі 8000,00 грн (а.с. 24).
Вказані податкові повідомлення-рішення направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення (штрихкодовий ідентифікатор № 2500600875442) та вручені адресату 09.09.2025 (а.с. 60).
Не погодившись із правомірністю спірних податкових повідомлень-рішень, позивач звернулася до суду з цим позовом. 

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 56.21 статті 56 ПК України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акту, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.
Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до пункту 75.1.2 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. 
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Нормами статті 79 ПК України визначені особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Пунктом 79.1 статті 79 ПК України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Підстави для проведення документальних позапланових перевірок визначені у пункті 78.1 статті 78 ПК України. 
Відповідно до пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, за наявності таких підстав:
- отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.
- платником податків подано контролюючому органу уточнюючий розрахунок з відповідного податку за період, який перевірявся контролюючим органом;
- виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
- платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.
Зі змісту позову, підставами для скасування оскаржуваних рішень ОСОБА_1 вважає порушення відповідачем процедурних питань, які були допущені при проведенні спірної перевірки, зокрема перевірку розпочато до спливу 30 денного строку з дати надсилання їй повідомлення та копії наказу про проведення перевірки.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.09.2021 у справі № 816/228/17 сформувала правовий висновок, згідно з яким неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення. 
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.02.2020 у справі №826/17123/18 сформував правовий висновок, відповідно до якого, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
У постанові від 22.09.2020 у справі №520/8836/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, окрім наведених вище висновків, зазначила, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.
З урахуванням зазначеного, а також визначених позивачем підстав позову, першочерговим у даній справі є вирішення питання дотримання контролюючим вимог податкового законодавства щодо процедури проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 .
Згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
За правилами пункту 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 ПК України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім, що також узгоджується із приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України.
Верховний Суд у питанні застосування положень пункту 79.2 статті 79 ПК України у взаємозв`язку з пунктом 42.2 статті 42 ПК України дотримується усталеної позиції, що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки. 
При цьому, невиконання контролюючим органом вимог пункту 79.2 статті 79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.
Аналогічні правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 15.02.2024 у справі №640/9016/20 та від 29.05.2025 у справі №420/7122/19, від 17.03.2026 № 320/7701/24.
Варто зазначити, що сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмета перевірки, позбавляє контролюючий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно правопорушення.
Отже, з відомостями про дату початку перевірки та місце її проведення суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.
Таке тлумачення норм відповідає меті перевірки, змісту прав платника та виконанню ним обов`язку щодо надання посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
Таким чином, істотною обставиною при вирішенні питання своєчасного повідомлення платника податків про проведення відносно нього перевірки є встановлення факту направлення контролюючим органом до початку перевірки наказу про проведення перевірки та повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки, а також дати, з якої наказ про проведення перевірки та повідомлення вважаються врученими у відповідності до вказаних вимог податкового законодавства.
Згідно матеріалів справи наказ № 1003-п від 20.06.2025 та оформлене у наступному повідомлення про проведення перевірки від 20.06.2025 №379/4/11-28-24-05/1491302704 було надіслано позивачу засобами поштового зв`язку 23.06.2025.
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення платнику податків із штрихкодовим ідентифікатором 25006 0075801 лист вручено адресату (позивача) особисто 26.06.2025.
При цьому згідно Акта перевірки датою початку перевірки є 21.07.2025.
Отже враховуючи, що копію наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмове повідомлення надіслано за адресою позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.06.2025 розпочати проведення такої перевірки контролюючий орган мав право лише з 23.07.2025. Однак така проведена з 21.07.2025 по 23.07.2025, тобто ще до спливу встановленого законом строку, протягом якого платник податків був наділений правом подати пояснення та документи, що стосуються предмета перевірки. 
Таким чином, відповідач, розпочавши 21.07.2025 проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача, не пересвідчився у дотриманні однієї з обов`язкових умов для початку проведення такої перевірки якою є дотримання строку, визначеного абзацом 2 пункту 79.2 статті 79 ПК України.
На переконання суду, не виконання контролюючим органом вимог абзацом 2 пункту 79.2 статті 79 ПК України є істотним порушенням процедури перевірки, тобто, є самостійною та достатньою підставою для скасування податкових повідомлень-рішень та інших рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки. 
Отже, Акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. 
У постанові від 24.12.2024 у справі №580/9282/23 Верховний Суд звертав увагу, що при встановленні обставини щодо протиправності призначення й проведення перевірки суди попередніх інстанцій не мали переходити до перевірки підстав позову по суті встановлених під час перевірки порушень податкового та/або іншого законодавства, а відповідно дійти висновків по суті таких порушень.
Таким чином, податкові повідомлення-рішення, прийняті за наслідками перевірки та на підставі Акта перевірки, який не є допустимим доказом, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню без перевірки порушення платником податків вимог ПК України, як підстави для донарахування сум грошових зобов`язань за ними.
Суд зазначає, що оскаржувані у даній справі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню в силу незаконності проведення податкової перевірки і відсутності правових наслідків такої.
Разом з тим, суд відхиляє доводи позивача про те, що за наявності в контролюючого органу інформації щодо отримання нею інвестиційного доходу та неподання декларації про майновий стан і доходи відповідач мав право виключно на проведення камеральної перевірки.
Відповідно до підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, зокрема, у разі неподання платником податків у встановлений законом строк податкової декларації, якщо її подання передбачено законом.
Натомість камеральна перевірка відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках), даних систем електронного адміністрування та інших інформаційних ресурсів контролюючого органу без прийняття спеціального рішення про її проведення.
Отже, неподання податкової декларації не виключає можливості проведення документальної позапланової перевірки.
Крім того, у спірних правовідносинах предметом перевірки було не лише встановлення факту неподання позивачкою декларації, а й правильність визначення податкових зобов`язань у зв`язку з отриманням доходу від відчуження корпоративних прав, що потребувало дослідження документів та обставин, які виходять за межі предмета камеральної перевірки.
Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Подібний правовий висновок наведений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №520/6006/21.
З огляду на викладене, враховуючи дослідженні докази у їх сукупності та норми чинного законодавства, суд приходить до висновку що податкові повідомлення - рішення Головного управлінням у Кіровоградській області №000014999/11-28-24-04 від 05.09.2025, №000015000/11-28-24-04 від 05.09.2025, №000015001/11-28-24-04 від 05.09.2025 та №000015002/11-28-24-04 від 05.09.2025 є протиправними та підлягають скасуванню.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною другою статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.
Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом повного задоволення позову.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позов задоволено повністю, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 1331,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 295 КАС України, суд -
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, про визнання протиправними та скасування рішень — задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №000014999/11-28-24-04 від 05.09.2025, №000015000/11-28-24-04 від 05.09.2025, №000015001/11-28-24-04 від 05.09.2025 та №000015002/11-28-24-04 від 05.09.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43995486, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 1331 (одна тисяча триста тридцять одна) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 03 червня 2026 року.
Повне найменування учасників справи:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ 43995486, вулиця Велика Перспективна, 55, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25006)

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК