Справа№ 2-1920
2010 рік

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2010 року м. Білгород-Дністровський
Білгород - Дністровський міськрайонний суд Одеської області
в складі: головуючого - одноособово судді Боярського О.О.
при секретарі — Рачицькій І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна, 

ВСТАНОВИВ: 

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, в якому після уточнення своїх позовних вимог просить розділити майно, виділивши їй: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 на загальну суму 240.000 грн. та стягнути з ОСОБА_1 різницю в розмірі 43.780 грн; виділити відповідачу: гараж, два мопеди, пральну машину «В0SН», телевізор «LG», холодильник «Stinol», газову плитку «АRDO», комп`ютер, музичний центр «Samsung», спальний гарнітур, кухонну стінку, прихожу, м`який куток, комп`ютерний стіл, тумбу під телевізор, бойлер, пилосос, витяжку, газовий балон, утюг, швейну машинку, на загальну суму: 76.220 грн.; вказуючи, що 17 червня 2009 року вона розірвала шлюб із відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. За період сумісного життя сторонами було спільно придбане майно, яке підлягає розподілу.
В свою чергу ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_1 про розділ спільного майна, вказуючи, що під час шлюбу подружжям набуте майно, яке відповідачка не бажає добровільно розподілити та просить поділити майно, набуте за час шлюбу з ОСОБА_1 , виділивши йому в натурі гараж вартістю 24000 грн., інше майно, яке оцінено у розмірі 49100 грн. залишити відповідачці.
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08 квітня 2010 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, та цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна було об`єднано в одне провадження.
ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги, заявлені нею підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає.
Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні уточнила позовні вимоги, а саме просить здійснити наступний поділ спільного сумісного майна: ОСОБА_2 виділити гараж № НОМЕР_1 в блоці № НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 та житлову кімнату, площею 18,6 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1 . Все інше майно залишити ОСОБА_1 . Уточнені позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає.
Суд вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін вважає, що позови підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 21 червня 1997 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 та 17 червня 2009 року шлюб було розірвано у судовому порядку, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 104.
За час спільного подружнього життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за спільні кошти подружжя придбали: трьохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , ціна - 240.000 грн. (яка належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу квартири, серії ВАК № 619235, від 14 травня 2003 року.); АДРЕСА_3 , ціна - 45.000 грн (право власності підтверджується витягом з реєстрації права власності на нерухоме майно, серії ЯЯЯ №701647 від 10.01.2008 року.).
Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України майно, придбане за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального використання, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Сторони у судовому засіданні не заперечували факт придбання у період шлюбу наступного майна та ціну цього майна: пральна машина «В0SН», ціна - 2.500 грн.; телевізор «LG», ціна - 600 грн.; холодильник «Stinol», ціна - 2.000 грн.; газова плитка «ARDO», ціна - 1.800 грн; комп`ютер, ціна - 3.200 грн.; музичний центр «Samsung», ціна- 650 грн.; спальний гарнітур, ціна -3.500 грн.; кухонна стінка, ціна -1.500 грн.; прихожа, ціна- 1.500 гри.; м`який куток, ціна - 2.600 грн.; комп`ютерний стіл, ціна- 1.000 грн.; тумба під телевізор, ціна- 500 грн.; бойлер, ціна - 970 грн.; пилосос, ціна - 1.300 грн.; витяжка, ціна - 1.200 грн.; газовий балон, ціна - 500 грн.; утюг, ціна - 500 грн.; швейна машинка, ціна - 2.500 грн.
Таким чином судом встановлено, що спірне майно було придбане під час шлюбу сторін і є спільною сумісною власністю подружжя.
Крім того позовні вимоги ОСОБА_1 містять прохання про розділ між сторонами майна, а саме двох мопедів, японського виробництва - 3.600 грн. Однак суд не має підстав розглядати питання щодо належності двох мопедів японського виробництва до майна, яке було придбане під час шлюбу сторін і є спільною сумісною власністю подружжя, тому що сторони не надали належних та допустимих доказів того, що спірне майно було придбане під час шлюбу.
Відповідно до ст. 69 СК України - дружина та чоловік мають право на розподіл майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно із ч.1,3 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.
Беручи до уваги положення ст. 70 СК України суд вирішив питання про поділ трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 наступним чином: визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири, оскільки вона проживає разом з неповнолітнім сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходиться на утриманні ОСОБА_1 . З матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 20 жовтня 2009 року, заборгованість по сплаті аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_4 , станом на 20.10.2009 рік становить - 844,27 грн. Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Оскільки сторони не дійшли згоди про добровільний поділ спільної сумісної власності подружжя, суд при поділі майна виходив із рівності часток подружжя. Суд вважає за необхідне виділити ОСОБА_2 гараж загальною площею 28,9 кв.м., в блоці АДРЕСА_4 . Все інше придбане в шлюбі майно залишити у власності ОСОБА_1 , для забезпечення гідного та належного рівня життя дитини.
Таким чином, суд, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та враховуючи пояснення сторін вважає, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя, та позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 60,63,65,67,69,70,71 СК України, ст.ст. 213-215, ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ спільного майна- задовольнити частково.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя - задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 та на гараж загальною площею 28,9 кв.м., в блоці АДРЕСА_4 .
Все інше майно придбане в шлюбі залишити у власності ОСОБА_1 , а саме: пральна машина «В0SН»; телевізор «LG»; холодильник «Stinol»; газова плитка «ARDO»; комп`ютер; музичний центр «Samsung»; спальний гарнітур; кухонна стінка; прихожа; м`який куток; комп`ютерний стіл; тумба під телевізор; бойлер; пилосос; витяжка; газовий балон; утюг; швейна машинка.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: