ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА	

справа № 753/14986/25
провадження № 2/753/397/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Дарницький районний суд міста Києва у складі 
головуючої судді   Шаповалової К.В..
за участі: секретаря судового засідання   Давидюк В.О.
представника позивача   Геращенко В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Печерської окружної прокуратури міста Києва, в інтересах Київської міської ради, до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою,
ВСТАНОВИВ:
у липні 2025 року Печерська окружна прокуратура міста Києва звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що Печерською окружною прокуратурою міста Києва виявлено порушення вимог земельного законодавства при використанні та розпорядженні земельної ділянки площею 0,1000 га (кадастровий номер 8000000000:90:013:0343) по АДРЕСА_1 , зокрема встановлено факт незаконної державної реєстрації права власності на неіснуючий об`єкт нерухомості та реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Встановлено, що 13 серпня 2012 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ «Максимакар» на нерухоме майно - торгівельний центр загальною площею 297, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. В подальшому, 24 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю., на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу № 424 від 24.04.2019, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Також 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю., на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу №441 від 02.05.2019, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Таким чином, з 02 травня 2019 року відповідач є одноособовим власником торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому, державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Мороз Д.О. 07 червня 2019 року прийнято рішення № 47251606 та проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію змін розділу об`єкта нерухомого майна, яким змінено опис вказаного об`єкта, а саме торгівельний центр (літера Б) змінено на житловий будинок та загальну площу 297 кв.м. змінено на загальна площа 297 кв.м, житлова площа 79, 8 кв.м. Водночас, на час проведення реєстраційних дій та укладення договорів купівлі-продажу, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 були відсутні об`єкти нерухомого майна, вона вкрита природнім покривом, травою, рослинами та частково асфальтним покриттям. Позивач зазначає, що вказана земельна ділянка належить Київській міській раді, а право власності чи право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за ТОВ «Максимакар», ОСОБА_1 не оформлялось, правовстановлюючі документи на землю не реєструвались, відповідно право на будівництво нерухомого майна (забудову) не могло виникнути ні у відповідача, ні у будь-якої іншої особи. Позивач просить суд усунути перешкоди власнику - територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1000 га. з за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 8000000000:90:013:0343, шляхом: 1) скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.04.2019 (індексний номер рішення: 46637808), та здійсненої на його підставі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на 1/2 житловий будинок загальною площею 297 кв.м по АДРЕСА_1 із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 554634080000); 2) скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 02.05.2019 (індексний номер рішення: 46702720), та здійсненої на його підставі у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державної реєстрації права приватної власності за ОСОБА_1 на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 297 кв.м по АДРЕСА_1 із закриттям розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстраційної справи об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 554634080000); 3)зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1000 га. з за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер: 8000000000:90:013:0343 у Дарницькому районі міста Києва територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради (ЄДРПОУ 22883141), привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення за власний рахунок від розташування на ній майна, у тому числі малих архітектурних форм; 4) скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки із кадастровим номером 8000000000:90:013:0343, загальною площею 0,1000 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 із закриттям Поземельної книги.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 753/14986/25 між суддями від 16 липня 2025 року матеріали позову передано в провадження судді Шаповаловій К.В. Фактично справу передано судді 21 липня 2025 року.
Відповідно до інформації, яка міститься у Єдиному державному демографічному реєстрі, відповідач ОСОБА_1 значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 04 серпня 2025 року позов було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків.
14 серпня 2025 року до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою суду від 25 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 жовтня 2025 року на 10:00 год.
Підготовчі засідання призначені на 01 та 30 жовтня 2025 року були відкладені з метою повторного виклику відповідача.
26 листопада 2025 року до суду надійшли письмові пояснення від Київської міської ради, у яких зазначено, щозгідно з відомостями, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 297 кв.м., житлова площа 79, 8 кв.м., Опис: житловий будинок під літ. «Б», загальною площею 297, 0 кв.м., житлова площа 79, 8 кв.м.; господарська будівля літ. «В», площею - 272, 3 кв.м., яка використовується як нежитлові приміщення (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5546340800000), якого не існує та ніколи не існувало. Разом з тим, відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Матвійчук С.В., за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки від 15.07.2019 № зВ-8001143062019 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (розробник - ТОВ КОНКОРД ЮГ) здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.07.2019 № НВ-8000975542019. Відповідно до вищевказаного витягу земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 розташована по АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Водночас, встановлено, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 1,0428, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005) зареєстрована за Київською міською радою. При цьому, земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 також має адресу: АДРЕСА_1 . Прокурор зазначив, що при огляді вказаних земельних ділянок на сайті в мережі Інтернет за адресою: https://www.google.com/earth/ вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 8000000000:90:926:0005 8000000000:90:013:0343 мають одну і ту ж адресу, а саме: АДРЕСА_1 та є різними земельними ділянками. Крім того, з інформації, наданої Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вбачається, що відповідно до рішення Київської міської ради від 10.12.2014 № 573/573 земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005) площею 1, 0428 га на АДРЕСА_1 включено до переліку, право оренди якої виставляється на земельні торги для будівництва та експлуатації торговоофісного центру. Земельна ділянка 22.10.2014 виставлялася на земельні торги, але у зв`язку з відсутністю учасників, відповідно до пункту 4 статті 138 глави 21 Земельного кодексу України, торги визначаються такими, що не відбулися. Водночас, згідно листів Департаменту встановлено, що у Міському земельному кадастрі відсутня інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 за адресою: АДРЕСА_1 . Документація із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки для підготовки проєкту рішення Київської міської ради не надходила. Встановлено, що Київська міська рада за поданням Департаменту рішень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 по АДРЕСА_1 у власність чи користування будь яким фізичним чи юридичним особам не приймала, інформація щодо державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку у Департаменті відсутня. Також, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (лист № 055-4882 від 20.05.2024) встановлено, що Департаментом не надавалися містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343. Отже, реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якого не існує, право власності на який зареєстровано без правовстановлюючих документів, з порушенням законодавства України про державну реєстрацію, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь яким фізичним або юридичним особам не приймала. Також, відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (лист № 055-4882 від 20.052024) встановлено, що останнім не видавалися містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343. Водночас з даними електронної бази документообігу Департаменту, даними міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва» надано замовнику будівництва Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 10.10.2014 № 387/14/12-3/009-14 для будівництва торговоофісного центру на АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005). Тобто, вказані містобудівні умови та обмеження стосувалися земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005). З викладеного вбачається, що право власності чи право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за ТОВ «Максимакар», ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України не оформлялось, правовстановлюючі документи на землю не реєструвались, відповідно право на будівництво нерухомого майна (забудову) не могло виникнути ні у відповідача, ні у будь-якої іншої особи. Отже, ТОВ «Максимакар» не будучи законним власником, зареєструвало за собою право власності на неіснуючий об`єкт нерухомого майна, а саме: торгівельний центр (наразі житловий будинок) загальною площею 297 кв.м по АДРЕСА_1 на підставі скасованого рішення суду, що беззаперечно свідчить про незаконність проведення державної реєстрації права власності та є підставою для скасування рішень державного реєстратора про державну реєстрацію прав на вказане майно. Враховуючи вищезазначені обставини, наявність зареєстрованого права власності щодо неіснуючого об`єкту нерухомого майна перешкоджає належному володінню, розпорядженню та користуванню земельною ділянкою комунальної власності, зокрема її передачі особі з метою задоволення потреб та інтересів територіальної громади міста, у тому числі шляхом забезпечення надходження коштів до місцевого бюджету від її використання. Зважаючи на викладене, Київська міська рада просить суд задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 21 січня 2026 року на 11:00 год.
У судовому засіданні 21 січня 2026 року було оголошено перерву до 09 лютого 2026 року.
Судове засідання призначене на 09 лютого 2026 року було відкладено за клопотанням представника позивача на 12 березня 2026 року.
Судове засідання призначене на 12 березня 2026 року було відкладено за клопотанням представника відповідача на 23 квітня 2026 року.
Судове засідання призначене на 23 квітня 2026 року було відкладено за клопотанням представника відповідача на 22 травня 2026 року.
У судове засідання призначене на 22 травня 2026 року з`явилася представник позивача, відповідач та її представник до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомляли.
Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, доходить наступного висновку.
Судом встановлено, що 13 серпня 2012 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис про право власності ТОВ «Максимакар» на нерухоме майно - торгівельний центр загальною площею 297, 00 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та в подальшому видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. 
Підставою виникнення права власності стало рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 липня 2012 року у справі № 2608/10192/12. 
Разом з тим, 15 травня 2013 року Апеляційним судом міста Києва за результатами розгляду апеляційної скарги заступника прокурора Святошинського району м. Києва рішення Святошинського районного суду м. Києва скасовано, ТОВ «Маскимакар» відмовлено в задоволенні позовної вимоги про визнання права власності на нерухоме майно - торгівельний центр, загальною площею 297, 00 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Проте, державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві Канівець Л.М. прийнято рішення від 21.01.2015 № 18765822 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриття розділу) на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 за ТОВ «Максимакар».
24 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю., на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу № 424 від 24.04.2019, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Також 02 травня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Владимирським В.Ю., на підставі посвідченого ним договору купівлі-продажу №441 від 02.05.2019, за ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на 1/2 частину торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
Таким чином, з 02 травня 2019 року ОСОБА_1 є одноособовим власником торгівельного центру загальною площею 297 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .
У подальшому, державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» Мороз Д.О. 07 червня 2019 року прийнято рішення № 47251606 та проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію змін розділу об`єкта нерухомого майна, яким змінено опис вказаного об`єкта, а саме торгівельний центр (літера Б) змінено на житловий будинок та загальну площу 297 кв.м. змінено на загальна площа 297 кв.м, житлова площа 79, 8 кв.м. 
Позивач зазначає, що на час проведення реєстраційних дій та укладення договорів купівлі-продажу, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 були відсутні об`єкти нерухомого майна, вона вкрита природнім покривом, травою, рослинами та частково асфальтним покриттям, що підтверджується протоколом огляду супутникових знімків із картографічного сервісу GoogleEarthPro від 30 квітня 2025 року та тематичними картами супутникового ретроспективного моніторингу вказаної земельної ділянки, наданих Національним центром управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (лист №795-5-04.3-2025 від 26.02.2025).
В подальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є. Ю. прийнято рішення від 05.08.2020 № 53460918 та проведено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстрацію змін розділу об`єкта нерухомого майна. Вказане рішення державного реєстратора прийнято на підставі технічного паспорту, виготовленого 10.04.2020 ТОВ «ЕЮБ «Гривна-плюс» та довідки про показники об`єкта нерухомого майна № ПБ 10/04/2020 від 10.04.2020, виданої зазначеним товариством, які були долучені державним реєстратором до вказаної реєстраційної справи.
Згідно відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 зареєстровано право власності на житловий будинок загальною площею 297 кв.м., житлова площа 79, 8 кв.м., Опис: житловий будинок під літ. «Б», загальна площа - 297, 0 кв.м., житлова площа 79, 8 кв.м.; господарська будівля літ. «В», площею - 272, 3 кв.м., яка використовується як нежитлові приміщення (приміщення №1, №2, №3, №4, №5, №6, №7, №8, №9) (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 5546340800000), якого не існує та ніколи не існувало. 
Відповідно до інформації Головного управління Держгеокадастру у місті Києві та Київській області встановлено, що згідно з даними Державного земельного кадастру державним кадастровим реєстратором Матвійчук Світланою Василівною за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про державну реєстрацію земельної ділянки від 15.07.2019 № зВ-8001143062019 та технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (розробник - ТОВ КОНКОРД ЮГ) здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 та сформовано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.07.2019 № НВ-8000975542019. 
Відповідно до вищевказаного витягу земельна ділянка площею 0,1000 га з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 розташована по АДРЕСА_1 , категорія земель: землі житлової та громадської забудови; цільове призначення - 02.01 Для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). 
Водночас, встановлено, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно земельна ділянка площею 1,0428 за адресою АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005) зареєстрована за Київською міською радою.
При цьому, земельна ділянка площею 0,1 га з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 також має адресу: АДРЕСА_1 . 
При огляді вказаних земельних ділянок на сайті в мережі Інтернет за адресою: https://www.google.com/earth/ вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами: 8000000000:90:926:0005 та 8000000000:90:013:0343, які мають одну і ту ж адресу, а саме: АДРЕСА_1 є різними земельними ділянками. 
Згідно інформації Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (листи № 4383-24 від 23.05.2024 та № 8149-25 від 20.05.2025) вбачається, що відповідно до рішення Київської міської ради від 10.12.2014 № 573/573 земельну ділянку (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005) площею 1, 0428 га на АДРЕСА_1 включено до переліку, право оренди якої виставляється на земельні торги для будівництва та експлуатації торгово-офісного центру.
Вказана земельна ділянка 22 жовтня 2014 року виставлялася на земельні торги, але у зв`язку з відсутністю учасників, відповідно до пункту 4 статті 138 глави 21 Земельного кодексу України, торги визначено такими, що не відбулися. 

Водночас, згідно вказаних листів Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) установлено, що у Міському земельному кадастрі відсутня інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Документація із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки для підготовки проєкту рішення Київської міської ради не надходила. 
Київська міська рада за поданням Департаменту рішень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 по АДРЕСА_1 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не приймала, інформація щодо державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку у Департаменті відсутня. 
Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист №055-4882 від 20.05.2024) встановлено, що Департаментом не надавалися містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343.
Позивач зазначає, що реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, якого не існує, право власності на який зареєстровано без правовстановлюючих документів, з порушенням законодавства України про державну реєстрацію, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь яким фізичним або юридичним особам не приймала. 
У ході здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 12019100050004078 від 30.05.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 358, ч.2 ст. 366 КК України, встановлено, що торгівельного центру (житлового будинку) загальною площею 297 кв.м. по АДРЕСА_1 не існувало та не існує на даний час. 
Разом з тим, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019100050004078 від 30.05.2019 за участі сертифікованого інженера землевпорядника проведено 14.02.2025 огляд земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 800000000:90:013:0343), за результатами проведення якого встановлено, що на вказаній земельній ділянці знаходиться місце стихійного паркування та малі архітектурні форми з наступними назвами: «Sushi Master», «Beer Fish», «This is coffеe», «Дядя Шеф», «Зоомагазин», «Продукти», «Рибна лавка», «Vape Shop», «Доступні товари з Європи».
Також, відповідно до висновку спеціаліста за результатами проведення огляду від 03.06.2025 № 11-06/2025 спеціалістом встановлено, що в межах досліджуваних земельних ділянок, зокрема і земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 відсутні будь які об`єкти нерухомості (капітальні споруди).
Крім того, протоколом огляду інтернет ресурсу від 30.04.2025 та супутниковими знімками із сайту Google Earh Pro за період з квітня 2004 по квітень 2022 року, а також, відповідно до наданих Національним центром управління та випробувань космічних засобів (лист від 26.02.2025 № 795-5-04.03-2025) тематичних карт за адресою: АДРЕСА_1 ознаки існування торгівельного центру (житлового будинку) площею 297 кв.м. не встановлені.
Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист №055-4882 від 20.052024) встановлено, що Департаментом не видавалися містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343. Водночас з даними електронної бази документообігу Департаменту, даними міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва» надано замовнику будівництва Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки від 10.10.2014 № 387/14/12-3/009-14 для будівництва торгово-офісного центру на АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005).
Вказані містобудівні умови та обмеження стосувалися земельної ділянки, яка знаходиться по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 8000000000:90:926:0005).
У Порталі Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, зокрема Реєстру будівельної діяльності (Декларативні та дозвільні документи до та від 06.07.2020) за параметрами пошуку номеру декларації про початок виконання будівельних робіт, серія та номер ІУ083141620154 (що вказана одним з документів, які стали підставою для реєстрації права власності) даних не знайдено.
Відповідно до відомостей вказаного Порталу за параметрами пошуку номеру декларації про готовність об`єкта до експлуатацію, серія та номер: ІУ143141640358 (що також вказана в переліку документів, які стали підставою для реєстрації права власності) 13.06.2014 зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта «Реконструкція торгівельного центру» за адресою: АДРЕСА_1 . Проте в даній декларації в розділі, що стосується документу, який засвідчує право власності (користування) земельною ділянкою вказано про його відсутність, а також, що така інформація не зазначається при реконструкції. 
Отже, в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва станом на 24.06.2025 зареєстровано документи, що стосуються реконструкції приміщення (як встановлено неіснуючого) проте відсутні дозвільні документи, що надають право на проведення будівельних робіт на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 або засвідчують прийняття в експлуатацію збудованих на даній земельній ділянці об`єктів нерухомого майна. 
Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) листом від 22.05.2024 № 0570202/3-6918 повідомив, що у Міському земельному кадастрі відсутня інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 за адресою: АДРЕСА_1 . Документація із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки для підготовки проєкту рішення Київської міської ради не надходила.
Позивач зазначає, що Київська міська рада за поданням Департаменту рішень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 по АДРЕСА_1 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не приймала, інформація щодо державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку у Департаменті відсутня. 
З викладеного вбачається, що право власності чи право користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за ТОВ «Максимакар», ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України не оформлялось, правовстановлюючі документи на землю не реєструвались, відповідно право на будівництво нерухомого майна (забудову) не могло виникнути ні у відповідача, ні у будь-якої іншої особи. 
Відповідно до ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрацій. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Статтею 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Відповідно до ч. 4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на час проведення реєстраційних дій, визначено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, серед іншого, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.
Пунктом 1 ч.3 ст.3 вказаного Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними, за умови якщо реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення (зокрема, реєстрація права власності на нерухоме майно в Бюро технічної інвентаризації).
Частиною 3 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також використовує відомості, отримані у порядку інформаційної взаємодії Державного реєстру прав з Єдиним державним реєстром судових рішень.
Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації.
Частиною 2 ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що записи, що містяться у Державному реєстрі прав, повинні відповідати відомостям, що містяться у документах, на підставі яких проведені реєстраційні дії. У разі їх невідповідності пріоритет мають відомості, що містяться в документах, на підставі яких проведено реєстраційні дії.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» одним з етапів проведення державної реєстрації прав є перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.
Згідно ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншим нормативно-правовими актами.
Згідно з ч.2 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Пунктом 1 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 передбачено, що він визначає підстави і процедуру проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав.
Відповідно до п.40 Порядку №1127 в редакції, чинній на час проведення реєстраційних дій, визначено, що державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених ст. 27 Закону та цим Порядком.
Пунктом 41 Порядку №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подається вичерпний перелік документів, в тому числі документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна та документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.
Документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, не вимагається у разі, коли реєстрація такого документа здійснювалась в Єдиному реєстрі документів.
У такому разі державний реєстратор відповідно до наданих заявником у відповідній заяві відомостей про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, обов`язково перевіряє наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів, відсутність суперечностей між заявленими правами та відомостями, що містяться в цьому Реєстрі.
Разом з тим, п.3 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що у разі подання документів для проведення державної реєстрації набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав заявником є власник, інший правонабувач, сторона правочину, у яких виникло, перейшло чи припинилося речове право, або уповноважені ним особи.
Таким чином, державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства.
За змістом ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності із фактом його державної реєстрації. При дослідженні обставин існування в особи права власності, першочерговим є встановлення підстави, на якій особа набула це право, оскільки сама по собі державна реєстрація прав не є підставою виникнення права власності, такої підстави закон не передбачає. Вказаної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах, зокрема, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18 та від 07.10.2020 у справі № 920/728/18.
Відповідно до ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Відповідно до ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню крім випадків, передбачених пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону.
У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи визнання його прийнятим з порушенням цього Закону та анулювання у випадку, передбаченому пунктом 1 частини сьомої статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються. У разі якщо в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, наявні відомості про речові права, обтяження речових прав, припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації, або якщо відповідним судовим рішенням також визнаються речові права, обтяження речових прав, одночасно з державною реєстрацією припинення речових прав чи обтяжень речових прав проводиться державна реєстрація набуття відповідних прав чи обтяжень. При цьому дата і час державної реєстрації набуття речових прав, обтяжень речових прав, що були припинені у зв`язку з проведенням відповідної державної реєстрації та наявні в Державному реєстрі прав, у тому числі в його невід`ємній архівній складовій частині, залишаються незмінними.
Отже, законодавством закріплено, що скасування державної реєстрації права власності можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності.
ОСОБА_1 , зареєструвавши право власності на фактично неіснуюче приміщення на земельній ділянці комунальної власності, жодного речового права на спірну земельну ділянку не мала.
Відтак, ураховуючи, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 будь-яким фізичним чи юридичним особам для будівництва чи експлуатації будівлі (приміщення) не передавалася, будинок фізично на цій земельній ділянці відсутній та ніколи там не знаходився, державна реєстрація права власності на майно за відповідачем на цій земельній ділянці за вказаною адресою здійснена в обхід Закону та з наданням документів, які не виготовлялися, та які не відповідають вимогам законодавства задля реєстрації права власності на нерухоме майно, що не може свідчити про правомірне набуття майна у власність.
За таких підстав, суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію права власності від 24 квітня 2019 року (індексний номер рішення 46637808) на частину житлового будинку загальною площею 297 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , а також скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію права власності від 02 травня 2019 року (індексний номер рішення 46702720) на частину житлового будинку загальною площею 297 кв.м. по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку КМР, привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення за власний рахунок від розташування на ній майна, в тому числі малих архітектурних форм. 
Стосовно вимоги про скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343, загальною площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 та суд зазначає таке.
Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на важливість принципу superficies solo cedit (збудоване на поверхні слідує за нею). Принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, хоча безпосередньо і не закріплений у такому вигляді в законі, знаходить вияв у правилах ст. 120 Земельного кодексу України, ст. 377 Цивільного кодексу України, інших положеннях законодавства (постанови від 04.12.2018 у справі № 910/18560/16, від 03.04.2019 у справі № 921/158/18, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).
Згідно з вказаним принципом особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття (постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі № 263/6022/16-ц, від 31.08.2021 у справі № 903/1030/19).
Однак, не допускається набуття права власності на споруджені об`єкти нерухомого майна особою, яка не має права власності або такого іншого речового права на земельну ділянку, що передбачає можливість набуття права власності на будівлі, споруди, розташовані на відповідній ділянці. Виходячи з принципу єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі або споруди, право власності на об`єкт нерухомого майна набуває той, хто має речове право на земельну ділянку (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18).
Частинами першою, другою статті 152 ЗК України визначено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Частиною третьою статті 152 ЗК України визначено способи захисту прав на землю. Проте, визначений перелік не є вичерпним.
Згідно зі статтею 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Аналіз вказаних норм вказує на можливість захисту права осіб на землю у будь-який спосіб, якщо такий спосіб є ефективним та не суперечить вимогам Закону.
Відповідно до статей 193, 195, 202, 203 ЗК України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.
Основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.
Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом.
Процедура державної реєстрації земельної ділянки передбачена Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1051 від 17 жовтня 2012 року.
Відповідно до п.107 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.
Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи (п. 109 Порядку №1051).
Пункт 110 Порядку №1051 передбачає, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації); електронний документ.
Імперативна норма статті 11 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачає, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до норм та правил, технічних регламентів.
За правилами ч. 2 ст. 21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про цільове призначення земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру:
а) щодо категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки та комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту - щодо земельних ділянок, цільове призначення яких змінюється на підставі такої документації; на підставі технічної документації із землеустрою - щодо інвентаризації земель;
б) щодо виду цільового призначення в межах певної категорії земель: на підставі відповідної документації із землеустрою, що розробляється при формуванні земельних ділянок, - щодо земельних ділянок, які формуються; на підставі заяви власника (розпорядника, у визначених законом випадках - користувача) земельної ділянки відповідно до комплексного плану просторового розвитку території територіальної громади, генерального плану населеного пункту.
У разі якщо законом встановлена обов`язковість погодження зміни цільового призначення земельної ділянки з органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування, фізичною, юридичною особою та/або відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, до заяви про внесення до Державного земельного кадастру відомостей про зміну цільового призначення (категорії земель та/або виду її цільового призначення) земельної ділянки додаються документи, що підтверджують таке погодження та/або забезпечення виконання зобов`язання з відшкодування втрат лісогосподарського виробництва, у вигляді гарантії.
Стаття 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» регулює державну реєстрацію земельних ділянок. Вказана стаття передбачає порядок реєстрації земельних ділянок, перелік документів, які подаються для реєстрації земельної ділянки, підстави для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки та випадки, коли державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним реєстратором.
Так, частиною десятою статті 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено вичерпний перелік підстав, за яких державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, зокрема, у разі: поділу чи об`єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника; ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
Судом встановлено, що спірна земельна ділянка сформована на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена ТОВ КОНКОРД ЮГ. Водночас подана технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в натурі (на місцевості) не відповідає вимогам Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про землеустрій» в частині дотримання загальних вимог до змісту документації із землеустрою (ст. 29 ЗУ «Про землеустрій»), оскільки містить недостовірні дані щодо розташування на земельній ділянці житлового будинку, який насправді не існує. 
Згідно листів Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) установлено, що у Міському земельному кадастрі відсутня інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 за адресою: АДРЕСА_1 . 
Документація із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки для підготовки проєкту рішення Київської міської ради не надходила. 
Київська міська рада за поданням Департаменту рішень щодо передачі земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 по АДРЕСА_1 у власність чи користування будь-яким фізичним чи юридичним особам не приймала, інформація щодо державної реєстрації речових прав на вказану земельну ділянку у Департаменті відсутня. 
Відповідно до інформації Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (лист №055-4882 від 20.05.2024) встановлено, що Департаментом не надавалися містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343.
Отже, ТОВ КОНКОРД ЮГ під час розроблення документації із землеустрою відносно спірної земельної ділянки порушено вимоги ст. ст. 20, 198 ЗК України, ст. ст. 29, 55 Закону України «Про землеустрій», а також ст.24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та не перевірено факт наявності чи відсутності в натурі (на місцевості) будівель та споруд на проектованій земельній ділянці, в результаті чого до Державного земельного кадастру були внесені недостовірні відомості про земельну ділянку, що як наслідок призвело до порушення прав та/або законних інтересів територіальної громади міста Києва.
Враховуючи, що державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343 відбулася з порушенням вимог земельного законодавства, на підставі технічної документації, яка розроблена під обслуговування неіснуючого житлового будинку, право власності на який було зареєстровано з порушенням чинного законодавства, а також з урахуванням того, що Київська міська рада рішення про передачу зазначеної земельної ділянки у власність або у користування (оренду) будь-яким фізичним або юридичним особам не приймала, наявні правові підстави для усунення перешкоди в користуванні шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Стосовно повноважень звернення прокуратури із вказаною позовною заявою до суду в інтересах КМР, суд зазначає таке.
Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008 неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.
Отже, законодавством встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.
Положення пункту 3 частини статті 131-1 Конституції України визначають, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Безпосередньо питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України «Про прокуратуру». 
Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді; прокурор здійснює представництво інтересів держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва; прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень (абзаци перший - третій частини 4).
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2019 року у справі №587/430/16-ц та від 26 травня 2020 року у справі №912/2385/18 надані правові висновки стосовно застосування правових положень щодо прокурорського представництва, основними з яких є: обов`язок прокурора обґрунтувати та довести підстави для представництва, у тому числі у чому полягає бездіяльність компетентного органу; недотримання таким органом розумного строку на звернення до суду із позовом; розумність строку повинна визначатися судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту, а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Як вбачається із письмових пояснень КМР від 26 листопада 2025 року, представник зазначає про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги, заявлені Печерською окружною прокуратурою м. Києва він підтримує у повному обсязі.
Також 30 травня 2025 року Печерська окружна прокуратура м. Києва повідомила Київську міську раду про те, що Печерська окружна прокуратура м. Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради підготувала позовну заяву про усунення перешкод власнику - територіальній громаді м. Києва у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1 га по АДРЕСА_1 шляхом скасування рішень державних реєстраторів та скасування державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.
Доказів того, що КМР зверталась самостійно із аналогічним позовом до ОСОБА_1 і що на цей час у проваджені судів м. Києва перебуває вказана справа чи наявне рішення суду з приводу тих самих обставин, суду надано не було.
За встановлених обставин, суд доходить висновку, що прокурор, здійснюючи представництво інтересів держави, з метою захисту її інтересів, правомірно звернувся до суду з позовом у цій справі.
Згідно із частинами першої, п`ятої, шостої, сьомої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи визначені позивачем підстави позовних вимог до відповідача суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Також, у відповідності до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
позовні вимоги Печерської окружної прокуратури міста Києва, в інтересах Київської міської ради, до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою - задовольнити.
Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:013:0343 шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію права власності від 24 квітня 2019 року № 46637808 на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 297 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:013:0343 шляхом скасування рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Владимирського В.Ю. про державну реєстрацію права власності від 02 травня 2019 року № 46702720 на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 297 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:013:0343 шляхом зобов`язання ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:013:0343 територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради, привівши її у придатний для використання стан, шляхом звільнення за власний рахунок від розташування на ній майна, в тому числі малих архітектурних форм. 
Усунути перешкоди власнику - територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради у володінні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 8000000000:90:013:0343 шляхом скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:90:013:0343, загальною площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1 із закриттям Поземельної книги.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Київської міської прокуратури (03150, м. Київ, вул. Предславинська,45/9, ЄДРПОУ 02910019) судовий збір у розмірі 9689,60 грн. 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.В. Шаповалова