Справа № 487/1849/26 
Провадження № 2/487/1899/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2026 м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючої судді Скоринчук К.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами,

ВСТАНОВИВ:

У Заводський районний суд м. Миколаєва надійшли матеріали позовної заяви ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до відповідача  ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором позики № 71343919 у загальному розмірі 21 103,47 грн та за Договором позики № 6753133 в розмірі 6 846,75 грн, а також судових витрат.
Позов мотивований тим, що між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладені Договори про надання коштів у кредит, зокрема: Договір № 71343919 від 16.08.2025 року і Договір № 6753133 від 18.09.2025.
Вказав, що за Договором про надання коштів у кредит № 71343919 від 16.08.2025 ОСОБА_1 отримав у кредит від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 1 500,00 грн строком на 30 днів (з 16.08.2025 по 14.09.2025), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.350% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 225,00 грн). 
У договорі сторони домовилися, що у разі порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2.
Повідомив, що 04.09.2025 між Товариством та Відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15705207 до Договору позики № 71343919, за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 6 000,00 грн в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме - 7 500,00 грн та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,35 % на 1 %.
15.09.2025 між оовариством і ОСОБА_1 за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду № 15782793 до Договору позики № 71343919, предметом якої є пролонгація строку кредитування на 21 днів (в результаті чого строк кредитування складає - 51 днів тобто до 06.10.2025) та змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 1 % на 1 %.
Позивач свої зобов`язання за кредитним договором та додатковими угодами до нього виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кошти на визначених умовах договору. 
У свою чергу відповідач належним чином свої обов`язки з повернення кредитних коштів не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість у загальному розмірі 21 103,47 грн, яка складається з: 5 369,84 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 127,67 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за комісією; 14 605,96 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. 
Крім того, позивач вказав, що за кредитним договором № 6753133 від 18.09.2025 відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 1 700,00 грн строком на 348 днів (з 18.09.2025 по 31.08.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95% які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 293,25 грн). У договорі сторони узгодили, що у разі порушення відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 85 грн за кожен день понадстрокового користування. 
У позові повідомив, що кредитодавець ідентифікував відповідача за посередництвом системи BankID НБУ - отримавши від «monobank» за згодою ОСОБА_1 персональні данні останнього, у тому числі електронну адресу на яку в подальшому направлялись одноразові ідентифікатори та встановив, що останній використав/наклав електронні підписи одноразові ідентифікатори (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора) для підписання документів.
Зазначив, що кредитодавець на виконання умов кредитного договору № 6753133 від 18.09.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 1 700,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № НОМЕР_1 , за посередництвом платіжної установи (ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА»).
Проте, відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у зв`язку з чим існує заборгованість у загальному розмірі 6 846,75 грн, з яких: 1 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 453,50 грн - сума заборгованості за процентами; 293,25 грн - сума заборгованості за комісією; 3 400,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Посилаючись на те, що відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договорами не погашає, позивач був змушений звернутись в суд з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 24.03.2026 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов.
Копію ухвали надіслано сторонам.
За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, яка повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.
Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку.
Судовим розглядом встановлено, що 16.08.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" і відповідачем ОСОБА_1 укладений в електронній формі Договір про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71343919.
Відповідно до умов вказаного договору Товариство надало відповідачу кредит в сумі 1500,00 грн строком на 30 днів, з встановленням фіксованої процентної ставки на день 0,350%, а також комісією за надання кредиту 15,00% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 225,00 грн (п. 2.2. Договору).
Договір підписаний в електронній формі, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «27786», який вказаний у Договорі в розділі 12 «Юридичні адреси та реквізити сторін» в графі «Позичальник», що відповідає положенням ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 
У вказаному договорі сторони також узгодили між собою інші умови договору, зокрема щодо порядку надання кредиту, порядку нарахування і сплати процентів, комісії та інших платежів, порядку їх повернення, умов продовження строку кредитування, взаємних прав та обов`язків сторін, відповідальності тощо.
Судом також встановлено, що 04.09.2025 між сторонами було підписано Додаткову угоду № 15705207 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71343919 від 16.08.2025. Згідно з названою угодою на підставі звернення відповідача, здійсненого за допомогою засобів інформаційно-комунікаційної системи, позивач збільшив суму наданого відповідачу кредиту 1500,00 грн на 6000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданого Кредиту становив 7 500,00 грн (п. 1 Додаткової угоди). Змінено денну процентну ставку (фіксовану) з 0,35% на 1%. 
Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора - електронного підпису «15135», що був надісланий на вказану Відповідачем електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2, прощо вказано у графі «Позичальник» в Додатковій угоді від 04.09.2025.
15.09.2025 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 в електронній формі підписана Додаткова угода № 15782793 до договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71343919 від 16.08.2025, відповідно до умов якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 21 днів та викласти п.п. 2.2.2. п. 2.2. Договору в новій редакції, а саме: «2.2.2. Строк кредитування/Строк Договору 51 днів». На період продовження строку користування Кредитом (пролонгації) до дати повернення Кредиту, що визначена п.п. 2.1. п. 2 Додаткової угоди, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за ставкою 1,00%. У зв`язку з цим викладено п.п. 2.2.3. п. 2.2. Договору в новій редакції, зокрема, Процентна ставка /день 1,00% (фіксована).
Крім того, судом встановлено, що 18.09.2025 між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6753133, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 1 700,00 грн строком на 348 днів (з 18.09.2025 по 31.08.2026), із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.95 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17.25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 293,25 грн). У договорі домовилися, що у разі порушення Відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 85,00 грн за кожен день понадстрокового користування.
Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «441255», що був надісланий на вказану Відповідачем електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2,що відповідає положенням Закону України «Про електронну комерцію». 
У договорі сторони узгодили між собою й інші умови, зокрема щодо порядку надання кредиту, порядку нарахування сплати процентів, комісії та інших платежів , порядку повернення кредитних коштів, відповідальності сторін тощо. 
Факт виконання позивачем як кредитодавцем своїх зобов`язань підтверджений наявними у матеріалами справи квитанціями від 16.08.2025, 04.09.2025, довідкою ТОВ «Європейська платіжна система» від 19.01.2026 за вих. № КД-000026980, копією платіжної інструкції від 18.09.2025, а також відомостями, наданими АТ «УНІВЕРСА БАНК» від 08.04.2025 та АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» від 16.04.2026 на підставі ухвали суду про відкриття провадження та витребування доказів по справі (а.с. 23, 24, 34, 35). 
З наявних у матеріалах справи розрахунків заборгованості за кредитними договорами слідує, що свої зобов`язання з повернення отриманих кредитних коштів відповідач ОСОБА_1 здійснював неналежним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість. (а.с. 8-9, 24-25).
Як слідує з розрахунку боргу за кредитним договором №71343919 від 16.08.2025 загальний розмір боргу складає 21 103,47 грн, з яких:  5 369,84 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 127,67 грн - сума заборгованості за процентами; 0,00 грн - сума заборгованості за комісією; 14 605,96 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
З наданого розрахунку заборгованості за кредитним договором № 6753133 від 18.09.2025 слідує, що заборгованість складає 6 846,75 грн, з яких: 1 700,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 453,50 грн - сума заборгованості за процентами; 293,25 грн - сума заборгованості за комісією; 3 400,00 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою; 0,00 грн - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування.
Ухвалюючи рішення у даній справі, суд бере до уваги, що факт укладання кредитних договорі, з урахуванням укладених між сторонами додаткових угод, №71343919 від 16.08.2025 і № 6753133 від 18.09.2025 відповідачем не оспорено. Протягом 14 календарних днів з дня укладання договору відповідач, як позичальник, не відмовився від кредитного договору, що у сукупності спростовує факт неотримання відповідачем кредитних коштів.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 536 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Статтею 1050 ЦК України передбачено право кредитодавця вимагати від позичальника дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. ст. 509, 524 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 610-611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від нього або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.
Слід також зазначити, що за загальним правилом, передбаченим ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Суду не надано доказів визнання недійсним у цілому чи певних частин Кредитного договору № 6753133 від 18.09.2025, відтак він є чинним та дійсним.
Відповідно до п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Аналізуючи умови кредитного договору № 6753133 від 18.09.2025, суд доходить висновку про правомірність дій позивача щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним між позивачем та відповідачем кредитним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту та включено суму нарахувань по комісії до Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача, а Правилами надання споживчих кредитів передбачено, що до загальних витрат за кредитом включаються доходи кредитодавця у вигляді процентів, комісії, інших обов`язкових платежів.
Ураховуючи те, що кредитні кошти відповідачем не повернуті, що має наслідком порушення прав позивача, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами за кредитним договором №71343919 від 16.08.2025 у загальному розмірі 6 497,51 грн підлягають задовленню.
Крім того, заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією за видачу кредиту за кредитним договором № 6753133 від 18.09.2025 у загальному розмірі 3 446,75 грн підлягають задоволенню. 
Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою за кредитними договорами, суд зазначає таке.
За змістом ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України, що нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. 
З 17.03.2022 року набрав чинності пункт 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, яким передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє і до нині. 
З матеріалів справи слідує, що Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71343919 від 16.08.2025 та Договір Кредитної лінії (Надійний) № 6753133 від 18.09.2025, укладений у період дії воєнного стану, а отже, з урахуванням положень пункту 18 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, відповідач звільнений від обов`язку сплати на користь позивача, як кредитодавця, заборгованості за пенею/неустойкою за двома кредитними договорами у загальній сумі 18 005,96 грн.
За такого, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості за пенею/неустойкою задоволенню не підлягають.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у пропорційному розмірі до задоволених позовних вимог в сумі 947,24 грн
Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу позивач надав суду: договір про надання правничої допомоги № 20-08/25 від 20.08.2025; Акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору № 20-08/25 від 20.08.2025; Витяг з Акту № 4-МК приймання-передач наданої правової допомоги від 05.02.2026 на суму 4500,00 грн; платіжну інструкцію від 27.02.2026 № d44b92 на оплату правничої допомоги; ордер серії АХ № 1287255 від 03.09.2025.  
Ураховуючи, що позовні вимоги задоволені частково (на 35,57%), суд дійшов висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у пропорційному розмірі до суми задоволених позовних вимог, що становить 1 600,65 грн. 
Керуючись статтями 7, 8, 12, 13, 141, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Частково задовольнити позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» заборгованість:
-за кредитним договором № 71343919 від 16.08.2025 у загальному розмірі 6 497,51 грн, з яких: 5 369,84 грн - основний борг за кредитом, 1 127,67 грн - борг за процентами;
-за кредитним договором № 6753133 від 18.09.2025 у загальному розмірі 3 446,75 грн, з яких: 1 700,00 грн - основний борг за кредитом, 1 453,50 грн - борг за процентами, 293,25 - борг за комісією.
Всього за двома кредитними договорами 9 944,26 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 947,24 грн.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 600,65  грн.
Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Повне найменування сторін по справі:

Позивач - ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», код ЄДРПОУ 39861924, адреса: 01133, м. Київ, площа Арсенальна, 1Б;

Відповідач -   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП:  НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя: К.М. Скоринчук