номер провадження справи 19/36/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2026 Справа № 908/760/26
м.Запоріжжя Запорізької області  
Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Давиденко І.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників матеріали справи № 908/760/26
за позовом Акціонерного товариства “НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМЛЕКС “ІСКРА” (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд.84, ідентифікаційний код 14313866)
до відповідача Акціонерного товариства “Мотор Січ” (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників,15, ідентифікаційний код 14307794)
про стягнення 439 027,20 грн 
без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вх. № 928/08-07/26 від 26.03.2026) Акціонерного товариства “НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМЛЕКС “ІСКРА” до Акціонерного товариства “Мотор Січ” про стягнення 439 027,20 грн за Договором підряду №17/58-юр від 07.02.2025 р.
Позов заявлено на підставі ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612, 626, 629, 837 Цивільного кодексу України і обґрунтовано порушенням відповідачем строків виконання робіт за договором підряду № 17/58-юр від 07.02.2025, в зв`язку з чим позивачем заявлено до стягнення пеню та штраф в загальному розмірі 439 027,20 грн.
Одночасно позивач просить розглянути справу в закритому режимі в порядку спрощеного провадження.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 26.03.2026, здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/760/26 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.
Оскільки, предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми в розмірі 439 027,20 грн, справа не відноситься до визначеного ч. 4 ст. 247 ГПК України виключного переліку категорій справ, які не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження, дана справа підлягає розгляду у спрощеному позовному провадженні.
Ухвалою суду від 31.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/760/26, присвоєно справі номер провадження 19/36/26, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, запропоновано відповідачу подати до суду не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України, одночасно надіслати позивачу – копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду до початку розгляду справи (з описом вкладення). Суд також зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. 
Також ухвалою суду від 31.03.2026 обмежено доступ до судових та процесуальних документів у даній справі. 
16.04.2026 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому викладенні заперечення проти позовних вимог.
Заперечення обґрунтовані тим, що, позивачем, як замовником робіт давальницька сировина була передана 11.02.2025, 13.02.2025, 04.03.2025, а вимірювальний інструмент 23.05.2025, що унеможливлювала виконання робіт у встановлений договором строк. 
Також відповідач зазначає, що в позовній заяві позивач вказує, що перебіг строку виконання робіт починається з отримання відповідачем давальницької сировини та оплати 50% попередньої оплати вартості робіт. Але, попередню оплату розмірі 50% від вартості робіт проводить лише 26.03.2025 року, що, за твердженням відповідача, унеможливлює виконати робіт в строки передбачені Договором, що підтверджено платіжною інструкцією № 65 від 26.03.2025. в розмірі 
АТ «МОТОР СІЧ» вказує, що позивач намагається стягнути штраф за порушення строків, які на момент «порушення» юридично не існували або були скасовані самим позивачем, що суперечить принципу правової визначеності, оскільки в додатковій угоді № 1 від 10.04.2025 сторони домовились додати до Договору Перелік робіт № 1 (Додаток № 1 до Договору) в редакції, що додається до даної Додаткової угоди. При цьому, попередню редакцію Перелік робіт № 1 (Додаток № 1) до Договору вирішено вважати таким, що втратив чинність, а Додаткова угода № 1 набирає чинності з дати її підписання, тобто з 10.04.2025. 
За твердженнями відповідача, за умовами договору замовник зобов`язаний контролювати виконання робіт у строки, встановлені договором (п. 3.3.2). При цьому, підписання замовником акту виконаних робіт свідчить про дотримання виконавцем умов Договору (п. 4.4). 
Як стверджує відповідач, саме з вини позивача виконання робіт у строк передбачений Договором було технічно неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 850 ЦК України, замовник зобов`язаний сприяти підрядникові у виконанні роботи у випадках, в обсязі та в порядку, встановлених договором підряду, а згідно зі ст. 851 ЦК України, підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником. Відповідно до ч.4 ст. 612 ЦК України прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. 
Відповідач зазначає, що оскільки інструмент надано лише в травні, нарахування пені за березень 2025 року є завідомо незаконним. 
АТ «МОТОР СІЧ» у відзиві звертаю увагу суду на те, що позивач посилається на Перелік робіт № 1 де вказано, що виготовлення деталей проводиться без виконання термічної обробки та п.1, 5, 6, 7 технічних вимог КД але не зазначає, що 28.04.2025 згідно Акта прймання-передачі №1 Виконавець передав “Корпус” вЮ8.034.458 в кількості 4 одиниці та “Корпус”-Взірець вЮ8.034.458 в кількості 1 одиниця для проведення термічної обробки, які були повернуті Замовником 08.05.2025 згідно Акта приймання-передачі №4 та 14.05.2025, згідно Акта приймання-передачі №2 виконавець передав “Накривки” вЮ8.046.528 в кількості 4 одиниці та “Накривка”-Взірець вЮ8.046.528 в кількості 1 одиниця для проведення термічної обробки, які були повернуті Замовником 11.06.2025 згідно Акта приймання-передачі №6. Цей період Позивачем включено до нарахування пені та штрафу безпідставно.
Відповідач також зазначає про об`єктивні перешкоди, які впливали на стабільність виробничого процесу та строки виконання робіт. Згідно з довідкою Полтавської ОВА №03-01/600 від 17.02.2026, у робочий час (08:00–16:30) систематично оголошувалися повітряні тривоги (наприклад, 20.03.2025 — 5 разів), що унеможливлювало безперервний цикл робіт. Під час кожної повітряної тривоги виникає необхідність зупинки робіт та після її завершення необхідність у додатковому часі на відновлення технологічного процесу. 
АТ «МОТОР СІЧ» наголошує, що безпосередній вплив на строки виконання робіт за договором з моменту його укладення мають повітряні тривоги, викликані ворожими атаками (актами тероризму), під час яких усі робітники підприємства вимушені знаходитись в укриттях, а не на робочому місці, що в цілому впливає на роботу підприємства і строки виконання договірних зобов`язань.
У відзиві відповідач стверджує, що підписанням актів виконаних робіт, позивач юридично підтвердив відсутність прострочення з боку відповідача. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів виконання ним власних зобов`язань за Договором та не доведено факту заподіяння йому будь-яких збитків внаслідок дій відповідача.
АТ «МОТОР СІЧ» вказує також, що його сумарний прибуток складає 232 698,68 грн, а заявлена сума пені та штрафу - 439 027,20 грн перевищує прибуток майже вдвічі і є очевидною ознакою неспівмірності санкцій наслідкам порушення та свідчить про намір позивача отримати необґрунтований дохід за відсутності реальних збитків.
При прийнятті рішення відповідач просить суд врахувати стратегічну та соціальну значущість АТ «МОТОР СІЧ» та відмовити у задоволенні вимог повністю.
20.04.2026 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.
АТ «НВК «ІСКРА» вказує, що у позовній заяві, строк виконання відповідачем робіт вже розраховувався з урахуванням затримки у 8 днів у наданні замовником давальницької сировини за Актом приймання-передачі давальницької сировини для виконання Робіт №3 від 04.03.2025 року. В зв`язку із затримкою поставки давальницької сировини строк виконання відповідачем зобов`язань за договором складав до 20.03.2025 та 30.04.2025.
Позивач також зазначив, що в позові помилково було зазначено, що перебіг строку виконання робіт починався зі сплати 50% попередньої оплати вартості робіт, натомість згідно з умовами Договору, строк виконання зобов`язань відповідача, який встановлено в Переліку робіт №1, жодним чином не залежав від проведення попередньої оплати робіт відповідно до п.2.4. Договору. Отже, здійснення попередньої оплати в розмірі 50% від вартості робіт 26.03.2025 року не впливало на можливість виконання відповідачем робіт в строки передбачені Договором.
Щодо строків виконання робіт позивач вказав, що строки виконання робіт зазначені в Переліку робіт №1 від 07.02.2025 в редакції Договору та в редакції Додаткової угоди №1 від 10.04.2025 не змінювались і відповідач повинен був виконати роботи у строк до 20.03.2025 та до 22.04.2025 хоч в редакції Договору, хоч в редакції Додаткової угоди №1 .
На твердження відповідача, щодо відсутності вимірювального інструменту до 23.05.2025 позивач повідомляє, що вимірювальний інструмент, згідно переліку додатку №3 до Договору, використовується як елемент операційного та приймального контролю для підтвердження відповідності фактичних геометричних параметрів виробу вимогам конструкторської документації та не бере на пряму участь у процесі формоутворення. Зазначені засоби контролю не є необхідною умовою виконання технологічної операції - виготовлення деталі, оскільки не відноситься до технологічного оснащення механічної обробки, а виконують функцію контролю проміжної або готової продукції. Таким чином, вимірювальний інструмент необхідний, в першу чергу, для фінальної перевірки деталі після її виготовлення. Позивач звертає увагу, що перші деталі відповідачем були поставлені на адресу позивача у серпні 2025 року, в той час коли вимірювальний інструмент знаходився у відповідача з травня 2025 року.
Позивач вважає, що посилання відповідача, що без вимірювального інструменту він не міг розпочати виконання робіт за договором спростовується доказами, що містяться в матеріалах справи, оскільки за Актами приймання-передачі №1 від 28.04.2025 та № 2 від 14.05.2025 виконавець передав товар для проведення термічної обробки, при цьому вимірювальне обладнання було передане 23.05.2025 року. Доказів того, що відповідач звертався до позивача у період прострочення виконання робіт про неможливість їх виконання в зв`язку із відсутністю, наприклад, вимірювального інструменту відповідачем не надано.
Позивач також зазначив, що строки виконання робіт, які були узгоджені в Переліку робіт №1, та в які відповідач повинен був виконати роботи, включали в себе виконання робіт відповідачем з урахуванням проведення термічної обробки позивачем, тому нарахування штрафних санкцій за весь період прострочення виконання робіт позивач вважає логічним та таким, що відповідає умовам Договору. 
Як зазначає у відповіді на відзив позивач, він не погоджується з твердженнями відповідача про те, що в зв`язку з підписанням Актів виконаних робіт з формулюванням «зазначені в цьому акті роботи виконані виконавцем частково та прийняті замовником без претензій по якості та строкам виконання робіт»,н має підстав для стягнення неустойки, оскільки акти є первинними документами, які підтверджують здійснення господарської операції (факт виконання виконавцем своїх договірних зобов`язань та прийняття замовником результату таких робіт) .
Також АТ «НВК «ІСКРА» вказує, що вважає недоречним при розгляді саме цієї справи посилання відповідача на свій «особливий» статус та стратегічну та соціальну значимість та той факт, що Міністерство оборони України є єдиним акціонером та органом управління Відповідача, оскільки позивач є підприємством оборонно-промислового комплексу, єдиним засновником та акціонером якого є держава в особі Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість».
21.04.2026 від АТ «МОТОР СІЧ» надійшло клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених у позові до 0%, яке обґрунтовано неспівмірністю санкцій прибутку виконавця, наявністю суттєвого впливу об`єктивних перешкод, зумовлених складною безпековою ситуацією, а також відсутністю належних та допустимих доказів виконання позивачем власних зобов`язань за Договором та не доведенням факту заподіяння позивачу будь-яких збитків внаслідок дій відповідача.
Відповідач, з посиланням на практику Верховного Суду, викладену у постановах від 13.02.2024 р. у справі № 917/272/23, від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до 0% (нуля відсотків) від заявленої суми.
22.04.2026 від АТ «НВК «ІСКРА» надійшли заперечення на клопотання про зменшення штрафних санкцій.
Позивач зазначає, що він є підприємством оборонно-промислового комплексу, єдиним засновником та акціонером якого є держава в особі Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість» та внесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави. 
На думку позивача «особливий статус» саме відповідача не може розглядатися судом, як пом`якшуюча обставина для звільнення від відповідальності за неналежне виконання зобов`язань відповідачем.
Також позивач вказує, що згідно рядку 2190 Звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 2025 рік (Форма №2) прибуток відповідача за звітний 2025 рік склав 1 665051000,00 грн, а тому заявлена сума пені та штрафу в розмірі 439 027,20 грн є незрівнянно меншою порівняно із отриманим відповідачем прибутком у 2025 році.
На думку АТ «НВК «ІСКРА», договір укладений після трьох років війни і відповідач, як виконавець робіт, мав розуміти та передбачати всі ризики настання для нього несприятливих обставин, та, враховуючи призначення продукції, сприяти якнайшвидшому виконанню зобов`язань зі свого боку.
Позивач вважає посилання відповідача на висновки Верхового Суду у наведених справах недоречним, оскільки чинники, якими обґрунтовані конкретні умови про неустойку: обставини (їх сукупність), що є підставою для застосування неустойки за порушення зобов`язань, її розмір; і обставини (їх сукупність), що є підставою зменшення судом неустойки, у кожних конкретних правовідносинах (справах) мають індивідуальний характер.
23.04.2026 від АТ «МОТОР СІЧ» до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив. 
Відповідач підтримав заперечення, викладені у відзиві та зазначив, що позивач сам перерахував аванс (50% оплати) лише 26.03.2025, платіжною інструкцією №65, тобто вже після спливу строку, який визначає як період порушення зобов`язання, а також надав вимірювальний інструмент Додаток №3 лише 23.05.2025, Акт №5. 
Відповідач наголошує, що затримка позивача у наданні інструменту до 23.05.2025 стала об`єктивною перешкодою для своєчасного завершення та здачі робіт, що згідно зі ст. 851 ЦК України виключає вину відповідача у недотриманні кінцевих строків. 
Також відповідач зазначив, що матеріалами справи (які підтверджує і сам позивач у п. 5 відповіді на відзив) зафіксовано періоди, коли деталі перебували у володінні позивача:- з 28.04.2025 (Акт №1) по 08.05.2025 (Акт №4) — деталі «Корпус» та з 14.05.2025 (Акт №2) по 11.06.2025 (Акт №6). В наведені періоди відповідач не міг продовжувати виконання робіт, оскільки деталі перебували у Замовника з метою проведення технологічного циклу згідно КД.
Як стверджує відповідач, у новій редакції Переліку робіт (від 10.04.2025) дублюються строки, які на момент підписання вже фізично минули (зокрема, дата 20.03.2025). Встановлення у чинному договорі обов`язку виконати роботу минулою датою є юридично нікчемним на думку відповідача. Підписуючи таку редакцію без актуалізації дат, позивач фактично підтвердив, що ці строки є формальними і не можуть бути підставою для відповідальності, оскільки він сам на момент 10.04.2025 не забезпечив відповідача необхідним вимірювальним інструментом для роботи.
Відповідач вказує, що позивач власноруч підписав Акти виконаних робіт, які містять пряме застереження: «Роботи виконані Виконавцем у повному обсязі та прийняті Замовником без претензій по якості та строкам виконання Робіт». На думку відповідача, підписання актів у такій редакції є свідченням того, що позивач на момент приймання робіт визнав їх виконання належним, зокрема і в частині дотримання строків. Подальше висунення претензій та нарахування штрафних санкцій суперечить вказаній нормі закону та принципу добросовісності.
Також АТ «МОТОР СІЧ» зазначає, що позивач не надав жодних доказів реальних збитків або претензій з боку Міністерства оборони України. Стягнення санкцій, що майже вдвічі перевищують прибуток відповідача за Договором (439 027,20 грн проти 232 698,68 грн), за умови прострочення самого позивача, суперечить принципам справедливості, добросовісності та розумності, закріпленим у ст. 3 ЦК України.
23.04.2026 від АТ «НВК «ІСКРА» до суду надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких позивач продовжує наполягати, що: строк виконання зобов`язань жодним чином не залежав від проведення попередньої оплати робіт відповідно до п.2.4. Договору; затримка надання вимірювального інструменту не впливала на початок робіт, оскільки перші деталі відповідачем були поставлені на адресу позивача тільки у серпні 2025 року (в той час коли вимірювальний інструмент знаходився у відповідача ще з травня 2025 року), а передача перших двох деталей для здійснення термічної обробки відповідачем була здійснена ще до отримання вимірювального інструменту. 
Позивач наголошує, що вимірювальний інструмент згідно переліку Додатку №3 використовується, як елемент операційного та приймального контролю та не бере на пряму участі у процесі формоутворення, не є необхідною умовою виконання технологічної операції - виготовлення деталі, оскільки не відноситься до технологічного оснащення механічної обробки, а виконують функцію контролю проміжної або готової продукції.
Також позивач зазначив, що строки виконання робіт, які були узгоджені сторонами в Переліку робіт №1, та в які відповідач повинен був виконати роботи, включали в себе виконання Робіт відповідачем з урахуванням проведення термічної обробки позивачем. З урахуванням викладеного, нарахування штрафних санкцій за весь період прострочення виконання Робіт є цілком логічним та таким, що відповідає умовам Договору.
За твердженням позивача у новій редакції Переліку робіт №1 (в редакції Додаткової угоди №1 від 10.04.2025) строки виконання не змінювались і відповідач повинен був виконати роботи у строк до 20.03.2025 та до 22.04.2025 хоч в редакції Договору, хоч в редакції Додаткової угоди №1. При укладанні Додаткової угоди №1 від 10.04.2025 відповідач не запропонував перенести строк виконання робіт.
Позивач також зазначає, що акти виконаних робіт є первинними документами, які підтверджують здійснення господарської операції (факт виконання виконавцем своїх договірних зобов`язань та прийняття замовником результату таких робіт). Строк виконання робіт є істотною умовою договору і його зміна можлива виключно шляхом укладання додаткової угоди до такого договору. Відповідач не має підстав посилатись на відсутність прострочення виконання ним зобов`язань за Договором.
На спростування доводів відповідача про відсутність доказів реальних збитків або претензій з боку Міністерства оборони України по виконанню Державного контракту №220/11/1/23/222 від 29.12.2023, позивач зазначив, що відповідно до ч.1 ст 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.
У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).
Згідно зі ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/760/26 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення – 01.06.2026.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути – визнання права.
07.02.2025 між Акціонерним товариством «Науково-виробничий комплекс «Іскра» (далі Позивач, АТ «НВК «ІСКРА», Замовник) та Акціонерним товариством «МОТОР СІЧ» відокремлений підрозділ «Лубенський верстатобудівний завод» Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (далі – Відповідач, ЛВЗ АТ «МОТОР СІЧ», Виконавець) укладено Договір підряду № 17/58-юр (далі за текстом - Договір).
Відповідно до п. 1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Замовник доручає Виконавцеві, а Виконавець приймає на себе, зобов`язання виконати за плату роботи згідно Переліку робіт (додатки до цього Договору), а Замовник зобов`язується прийняти виконані Роботи й оплатити вартість згідно цього Договору.
Згідно з п. 1.2 Договору, їх кількість та якісні показники, ціна за одиницю та по позиціях, термін виконання Робіт, а також загальна вартість Робіт вказується в Переліку Робіт (додаток до цього Договору), що з моменту підписання Сторонами складає невід`ємну частину Договору. Залишок відходів від ДС для повернення Замовнику вказується в Додатку №2 до цього Договору. Код класифікатора ДК 021:2015 -99999999-9. 
Підставою для укладання Договору є державний контракт від 29.12.2023 № 220/11/1/23/222 (п. 1.3 Договору).
Відповідно до п. 1.5 Договору, для виконання Робіт Замовник надає Виконавцеві давальницьку сировину (надалі – ДС) в термін до 24.02.2025. Кількість та комплектність ДС, заставна вартість визначені в додатку №2, що є невід`ємною частиною Договору. Право власності на ДС належить Замовникові. При несвоєчасному або не в повному обсязі передачі Замовником давальницької сировини згідно Додатку № 2 до цього Договору, виконавець має право перенести термін виконання Договору на термін прострочення передачі ДС Замовником. 
Пунктом 1.9 Договору визначено, що строк виконання робіт – згідно графіку в Переліку Робіт (додатки до цього Договору).
Згідно з п. 2.2 Договору, загальна вартість робіт за Договором складає 1 519 200,00 грн, у тому числі ПДВ 253200,00 грн.
Відповідно до п. 2.4 Договору, розрахунки по Договору здійснюється в національній валюті України, в безготівковій формі, в наступному порядку:
– 50% (п`ятдесят) від вартості Робіт попередня оплата протягом 20 (двадцять) банківських днів з моменту надання Виконавцем Замовнику електронною поштою рахунку-фактури на оплату відповідних Робіт;
– 50% (п`ятдесят) від вартості Робіт Замовник оплачує протягом 20 (двадцяти) банківських днів після приймання виконаних Робіт на складі Замовника, але не пізніше, ніж протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих днів з дати підписання Акту прийому-передачі ДС після виконання Робіт, за винятком випадку, коли Акт із переліком претензій було складено у строк, вказаний у п. 4.5 Договору.
Пунктом 3.1.3 Договору визначено, що Виконавець зобов`язаний виконати Роботи відповідно до вимог креслення (п.1.4 Договору) та Переліку робіт № 1 (Додаток 1 Договору) в строк, визначений Договором.
Згідно до п. 3.1.4 Договору, виконавець зобов`язаний направити деталі та взірці Замовнику для виконання термічної обробки і проведення механічних випробувань, а також згідно з п. 3.1.7 Договору , здійснити передачу деталей після виконання Робіт на територію Замовника за рахунок виконавця для проходження контролю з наданням наступних документів:рахунок-фактура, документ, який підтверджує якість (етикетка з відміткою про перевірку якості ВТК- оформлюється окремо на кожну деталь або партію деталей одного найменування, акт приймання-передачі деталей (додаток №4 до Договору),акт виконаних робіт (додаток №; 5 до Договору). Крім того, надати у встановлені законодавством строки накладні в електронній формі, зареєстровані у строки, зазначені у Податковому кодексі України.
Відповідно до умов Договору Замовник зобов`язаний надати Виконавцеві ДС для виконання Робіт на адресу Виконавця за рахунок Замовника, через представника та з оформленням Акту приймання-передачі (додаток №3 до Договору) (п. 3.3.1 Договору), виконати термічну обробку деталей та взірців і провести механічні випробування за рахунок Замовника (п.3.3.4 Договору), направити деталі після виконання термічної обробки для подальшої механічної обробки Виконавцю (п. 3.3.5 Договору). 
Згідно з п. 4.1 Договору, приймання виконаних Робіт Замовником здійснюється після позитивних результатів контролю згідно карт технічного контролю виконаного впродовж 20-ти робочих днів з дати доставки деталей на склад Замовника.
Відповідно до п. 8.2 Договору, за перевищення передбачених цим Договором строків виконання Робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт з яких прострочено виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, у відповідності до Переліку робіт №1 від 07.02.2025р. (в редакції Додаткової угоди №1 від 10.04.2025р.) Виконавець зобов`язався виконати такі роботи загальною вартістю 1 519 200,00 грн:
- виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п.1, 5, 6, 7 технічних вимог КД у кількості 4 од., строк виконання до 20.03.2025, вартість за одиницю без ПДВ -129 000,00 грн, сума без ПДВ – 516 000,00 грн;
- виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п.1, 3, 5, 6 технічних вимог КД у кількості 4 од., строк виконання до 22.04.25, вартість за одиницю без ПДВ -187 500,00 грн, сума без ПДВ – 750 000,00 грн.
Відповідно до п.2 Переліку робіт № 1 в редакції додаткової угоди №1, Замовник повинен надати Виконавцю вимірювальний інструмент: для заміру канавок деталі «вЮ8.034.458 «Корпус» Ш 194.2Н9 (поз.2), Ш158 (поз.3), Ш160Н9 (поз.5,8), Ш19.7 шириною 3.6 (поз.3) для заміру канавок деталі вЮ8.046.528 «Накривка» Ш190Н9 (воз.4), Ш214.2Н9 (поз.3), Ш125 (поз.5), Ш174 (головний вид), Ш149.7 шириною 3.6 (поз.4) розріз З-З. 
Інші умови виконання Робіт згідно Договору залишаються незмінними(п.4 Переліку робіт №1).
На виконання п. 1.5. Договору Замовник надав Виконавцю давальницьку сировину, що підтверджується підписаними Актами приймання-передачі давальницької сировини для виконання Робіт:
- №1 від 11.02.2025, заставна вартість 10 000,00 грн без ПДВ;
- №2 від 13.02.2025 заставна вартість 133 800,00 грн без ПДВ;
- №3 від 04.03.2025 заставна вартість 16 000,00 грн без ПДВ.
Роботи, визначені в Переліку робіт №1, Виконавцем виконані про що складено акти приймання-передачі Деталей після виконання Робіт:
- №1 від 07.08.2025, Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №2 від 19.08.2025 Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №3 від 02.09.2025 Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №5 від 03.10.2025 Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», 1 одиниця.
А також акти приймання-передачі Деталей після виконання доопрацювання:
- № 15 від 05.01.2026, Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №16 від 08.01.2026, Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №18 від 22.01.2026, Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», 1 одиниця;
- №19 від 10.03.2026, Виконавець передав, а Замовник прийняв «Виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», 1 одиниця (акт підписано лише відповідачем, скільки на час звернення з позовом деталь вЮ8.034.458 «Корпус» перебуває на вхідному контролі).
АТ «НВК «ІСКРА» на виконання умов Договору (п. 2.4) здійснило 50% передплати за послуги на суму 759600,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №65 від 26.03.2026. 
За результатом виконаних робіт сторонами складено та підписано Акти виконаних робіт: 
- № 1 від 07.08.2025, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», вартістю 154 800,00 грн з ПДВ, 
- № 2 від 19.08.2025, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», вартістю 154 800,00 грн з ПДВ, 
- № 3 від 02.09.2025, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», вартістю 154 800,00 грн з ПДВ, 
- № 5 від 03.10.2025, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», вартістю 225000,00 грн з ПДВ, 
- № 10 від 05.01.2026, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», вартістю 225000,00 грн з ПДВ, 
- № 11 від 08.01.2026, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п. 1,3,5,6 технічних вимог КД», вартістю 225000,00 грн з ПДВ, 
- №13 від 10.03.2026, прийнято виготовлення 1 одиниці деталі вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п. 1,5,6,7 технічних вимог КД», вартістю 154 800,00 грн з ПДВ (підписаний лише зі сторони Відповідача, оскільки деталь вЮ8.034.458 «Корпус» перебуває на вхідному контролі на час звернення з позовом). 
В зв`язку з порушенням відповідачем строків виконання робіт за Договором, позивач направив відповідачу претензію № 238/12-03-юр від 30.01.2026, якою навів розрахунок штрафу та пені, а також заявив про зобов`язання їх сплатити протягом 7 днів в розмірі 335 646,00 грн пені та 106 344,00 грн штрафу.
Відповідач з претензією не погодився, направив позивачу відповідь вих. № 301 від 02.03.2026, якою зазначив, що значний обсяг робіт завершено, значна частина робіт виконана та прийнята Замовником без претензій по якості та строкам виконання робіт. Також відповідач запропонував до підписання проект Додаткової угоди № 2 від 02.03.2026, якою буде встановлено строк виконання робіт за Договором до 31 березня 2026 включно.
АТ «НВК «ІСКРА» відхилено пропозицію укладання Додаткової угоди № 2 до Договору.
За порушення строків виконання робіт до Договором позивач просить стягнути з відповідача штраф в розмірі 106 344,00 грн та пеню в розмірі 332 683,20 грн, що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного. 
Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини сторін врегульовані договором, який за своєю правовою природою є договором підряду. 
Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 Цивільного кодексу України).
Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (частина 1 статті 846 ЦК України).
Відповідно до ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.
Звертаючись до господарського суду позивач вказує, що відповідачем було порушено умови договору, не дотримано строків виконання робіт та здійснено їх виконання не в строк визначений умовами Договору підряду № 17/58-юр від 07.02.2025 в редакції Додаткової угоди від 10.04.2025.
Як встановлено судом, пунктом 1.9 Договору визначено, що строк виконання робіт – згідно графіку в Переліку Робіт (додатки до цього Договору).
Відповідно до п. 2.4 Договору, розрахунки по Договору здійснюється в національній валюті України, в безготівковій формі, в наступному порядку:
– 50% (п`ятдесят) від вартості Робіт попередня оплата протягом 20 (двадцять) банківських днів з моменту надання Виконавцем Замовнику електронною поштою рахунку-фактури на оплату відповідних Робіт;
– 50% (п`ятдесят) від вартості Робіт Замовник оплачує протягом 20 (двадцяти) банківських днів після приймання виконаних Робіт на складі Замовника, але не пізніше, ніж протягом 25 (двадцяти п`яти) робочих днів з дати підписання Акту прийому-передачі ДС після виконання Робіт, за винятком випадку, коли Акт із переліком претензій було складено у строк, вказаний у п. 4.5 Договору.
АТ «НВК «ІСКРА» здійснено попередню оплату 50% вартості робіт, про що свідчить платіжна інструкція №65 від 26.03.2025, а також не заперечується відповідачем. 
Як вже зазначалось судом, відповідно до п. 3.1.3 Договору виконавець зобов`язаний виконати Роботи відповідно до вимог креслення (п.1.4 Договору) та Переліку робіт № 1 (Додаток 1 Договору) в строк, визначений Договором.
Переліком № 1 до Договору в редакції Додаткової угоди від 10.04.2026, сторони узгодили виконання робіт у такі строки: до 20.03.2025 партії з 4х одиниць вЮ8.034.458 «Корпус» та до 22.04.2025 партії з 4х одиниць вЮ8.046.528 «Накривка».
При цьому, умовами Договору визначено, що строк виконання Робіт установлено згідно графіку в Переліку Робіт, що є додатком до Договору.
Судом встановлено, що для виконання Робіт Замовник надає Виконавцеві давальницьку сировину в термін до 24.02.2025. При несвоєчасному або не в повному обсязі передачі Замовником давальницької сировини згідно Додатку № 2 до цього Договору, виконавець має право перенести термін виконання Договору на термін прострочення передачі ДС Замовником. 
Позивач зазначає про допущення ним прострочення термінів передачі частини давальницької сировини за актом №3 від 04.03.2025 року на 8 днів.
Отже, враховуючи затримку у наданні давальницької сировини на 8 днів, відповідач зобов`язаний був виконати роботи з виготовлення вЮ8.034.458 «Корпус» без виконання термічної обробки та п.1, 5, 6, 7 технічних вимог КД у кількості 4 од. до 20.03.2025 та з виготовлення вЮ8.046.528 «Накривка» без виконання термічної обробки та п.1, 3, 5, 6 технічних вимог КД у кількості 4 од., у строк до 30.04.2025.
На виконання умов Договору позивач здійснив також оплату робіт за актами № 1 від 07.08.2025 та № 5 від 03.10.2025 на суму 189 900,00 грн, що підтверджено платіжною інструкцією №82 від 27.11.2025. 
Враховуючи визначені в Договорі та Переліку робіт №1 строки виконання робіт, дати поставки давальницької сировини позивачем, дати актів виконаних робіт, а саме № 1 від 07.08.2025, № 2 від 19.08.2025, № 3 від 02.09.2025, № 5 від 03.10.2025, № 10 від 05.01.2026, № 11 від 08.01.2026, №13 від 10.03.2026, суд виснує, що відповідачем допущено порушення строків виконання робіт за Договором підряду №17/58-юр від 07.02.2025.
Відповідачем не спростовано факт неналежного виконання останнім прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору щодо своєчасного виконання робіт, що є підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді сплати неустойки.
Строк прострочення за актами виконаних робіт складає:
- №1 від 07.08.2025 загальною вартістю 154 800,00 грн – 139 днів;
- №2 від 19.08.2025 загальною вартістю 154 800,00 грн – 151 день; 
- №3 від 02.09.2025 загальною вартістю 154 800,00 грн – 165 днів;
- №5 від 03.10.2025 загальною вартістю 225 000,00 грн – 155 днів;
- №10 від 05.01.2026 загальною вартістю 225 000,00 грн – 249 днів;
- №11 від 08.01.2026 загальною вартістю 225 000,00 грн – 252 дні;
- №12 від 22.01.2026 загальною вартістю 225 000,00 грн – 266 днів; 
- №13 від 10.03.2026 загальною вартістю 154 800,00 грн – 355 днів.
Відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факт неналежного виконання ним прийнятих на себе зобов`язань за умовами договору щодо своєчасного виконання робіт, що є підставою для притягнення його до відповідальності у вигляді сплати неустойки.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України).
Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною 2 статті 530 ЦК України визначено: якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Пунктом 1 статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з ч. 1ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.
За визначенням ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3ст. 549 ЦК України).
Частиною 6 ст. 232 ГК України (який діяв на момент укладення договору підряду № 17/58-юр від 07.02.2025) встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Таким чином, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.
Відповідно до пункту 8.2 Договору, за перевищення передбачених цим Договором строків виконання Робіт Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1% від вартості робіт з яких прострочено виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.
При застосуванні ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України суд враховує висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного суду від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22:
« 91. Якщо умовами укладеного договору сторони передбачили більш тривалий, ніж визначений частиною шостою статті 232 ГК України, строк нарахування штрафних санкцій (зазначили про їх нарахування до дня фактичного виконання, протягом усього періоду існування заборгованості тощо), то їх нарахування не припиняється за період прострочення зобов`язання понад шість місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконано, а застосуванню підлягає саме строк, встановлений договором (див., для прикладу, постанову Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року у справі №910/6379/14 (провадження №3-53гс15), в якій умовами договору сторонами було погоджено нарахування пені по день фактичної оплати боргу).
92. У разі відсутності подібних умов у договорі (використання/зазначення в договорі лише формулювання про нарахування пені "за кожен день прострочення") нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені) припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до частини шостої статті 232 ГК України.
93. Ураховуючи наведене, Велика Палата Верховного Суду виснує, що застосування в тексті господарського договору формулювання "за кожен день прострочення" не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені). Таке формулювання лише повторює вирізняльну характеристику пені (поденне її нарахування) та характеризує механізм її визначення (розрахунку), однак жодним чином не впливає на можливість зменшення або збільшення строку нарахування пені, визначеного законом чи договором».
Належним чином дослідивши умови Договору, суд встановив, що п. 8.2, як й інші пункти Договору, не містить інший строк для нарахування штрафних санкцій за прострочення зобов`язань, відмінний від встановленого ч. 6 ст. 232 ГК України, який є більшим шести місяців, та не містить вказівку на подію, що має неминуче настати, а формулювання "за кожен день прострочення", відповідно до висновку викладеного Великою Палатою Верховного Суду від 16 жовтня 2024 року у справі №911/952/22, не можна вважати установленням іншого, ніж визначеного частиною шостою статті 232 ГК України, строку нарахування штрафних санкцій (зокрема, пені).
За наданим позивачем розрахунком, пеня за порушення строків виконання Робіт, встановлених в Переліку робіт№1складає 332 683,20 грн:
- за Актом №1 від 07.08.2025 на суму 154 800,00 грн за період з 21.03.2025 по 06.08.2025 складає: 154 800,00 грн* 0,1% *139 днів =21 517,20грн,
- за Актом №2 від 19.08.2025 на суму 154 800,00 грн за період з 21.03.2025 по 18.08.2025 складає: 154 800,00 грн* 0,1% *151 день =23 374,80грн,
- за Актом №3 від 02.09.2025 на суму 154 800,00 грн за період з 21.03.2025 по 01.09.2025 складає: 154 800,00 грн* 0,1% *165 днів =25 542,00грн,
- за Актом №5 від 03.10.2025 на суму 225 000,00 грн за період з 01.05.2025 по 02.10.2025 складає: 225 000,00 грн* 0,1% *155 днів= 34 875,00грн,
- за Актом №10 від 05.01.2026 на суму 225 000,00 грн за період з 01.05.2025 по 04.01.2026 складає: 225 000,00 грн* 0,1% *249 днів =56 025,00грн,
- за Актом №11 від 08.01.2026 на суму 225 000,00 грн за період з 01.05.2025 по 07.01.2026 складає: 225 000,00 грн* 0,1% *252 дні =56 700,00грн,
- за Актом №12 від 22.01.2026 на суму 225 000,00 грн за період з 01.05.2025 по 21.01.2026 складає: 225 000,00 грн* 0,1% *266 днів =59 850,00 грн,
- за Актом №13 від 10.03.2026 на суму 154 800,00 грн за період з 21.03.2025 по 09.03.2026 складає: 154 800,00 грн* 0,1% *354 дні =54 799,20грн.
Перевіривши розрахунок пені, нарахованої у розмірі 0,1% вартості робіт, з виконання яких допущено прострочення за кожний день прострочення, за періодами, суд встановив, що наданий позивачем розрахунок не відповідає вимогам ч. 6 ст. 232 ГК України, оскільки пеня за актами №10, №11, №12, №13 нарахована за період, який є більшим 6 місяців з моменту, коли зобов`язання мало бути виконане.
Судом самостійно, за допомогою інформаційно-пошукової системи “Законодавство”, з урахуванням приписів ч. 1 ст. 14 ГПК України щодо обов`язку суду розглядати спір не інакше як в межах заявлених вимог, здійснено розрахунок пені за період з моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання за кожен день протягом 6 наступних місяців за актами №10 від 05.01.2026, №11 від 08.01.2026, №12 від 22.01.2026, №13 від 10.03.2026.
Відповідно до розрахунку суду пеня складає:
- за Актом №10 від 05.01.2026 на суму 225 000,00 грн за період 6 місяців: 225 000,00 грн* 0,1% *183 дні = 41 175,00 грн,
- за Актом №11 від 08.01.2026 на суму 225 000,00 грн за 6 місяців : 225000,00 грн* 0,1% *183 дні = = 41 175,00 грн,
- за Актом №12 від 22.01.2026 на суму 225 000,00 грн за 6 місяців : 225000,00 грн* 0,1% *183 дні = 41 175,00 грн,
- за Актом №13 від 10.03.2026 на суму 154 800,00 грн за 6 місяців : 154800,00 грн* 0,1% *184 дні = 28483,20 грн.
Розрахунок пені, здійснений позивачем за актами №1 від 07.08.2025, №2 від 19.08.2025, №3 від 02.09.2025, №5 від 03.10.2025 перевірений судом та є обґрунтованим і правильним.
За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 257 317,20 грн, а отже і про їх задоволення в цій частині.
У частині стягнення пені у розмірі 75 366,00 грн, слід відмовити, як заявленої необґрунтовано.
Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України, який діяв на момент укладення сторонами спірного договору.
При цьому в інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Також суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 01.06.2021 у справі №910/12876/19, відповідно до якої можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.
Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Перевіривши здійснений позивачем розрахунок суми штрафу в розмірі 106 344,00 грн, суд дійшов висновку, що він є арифметично правильним та правомірно нарахованим.
Заперечення відповідача та їх обґрунтування, викладені у відзиві та у запереченнях на відповідь на відзив, суд не приймає до уваги, скільки вони спростовуються матеріалами справи та встановленими судом фактами. Факт порушення строків виконання робіт за Договором підтверджено підписаними сторонами актами виконаних робіт в дати, які не відповідають визначеним строкам у Переліку робіт№1. 
Також суд зазначає, що зобов`язання відповідача виконати роботи у строк до 20.03.2025 та до 30.04.2025 відповідає вимогам закону та умовам Договору та Переліку робіт №1.
Твердження відповідача про порушення строків здійснення передплати унеможливило виконання робіт в строки передбачені Договором не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та спростовано встановленими фактами та суперечить умовам Договору. 
Іншим доводам відповідача оцінка судом не надається, оскільки вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Відповідачем заявлено про зменшення суми штрафних санкцій до 0%. 
Надаючи оцінку доводам відповідача про відсутність підстав для покладення на АТ “МОТОР СІЧ” відповідальності у вигляді штрафних санкцій за порушення умов договору № 17/58-юр від 07.02.2025, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Статтею 617 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.
Щодо зменшення розміру неустойки, нарахованої за порушення зобов`язання суд враховує правові висновки, наведені у постанові Верховного суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22.
Відповідно до ч. 3 статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
При цьому суд наголошує, що неустойка має на меті, насамперед, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може становити непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора. Таку правову позицію викладено в Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 № 7-рп/2013. Аналогічні висновки наведені у постанові Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 918/116/19.
Крім цього, таку функцію, як сприяння належному виконанню зобов`язання, стимулювання боржника до належної поведінки, неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Неустойка не є каральною санкцією, а має саме компенсаційний характер (постанова Верховного Суду від 02.11.2022 у справі № 910/14591/21).
Відповідно до 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Положеннями статті 3 ЦК України регламентовано загальні засади цивільного законодавства, якими, згідно з пунктами 3, 6 частини першої цієї статті ЦК України, є свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність.
Відповідно до усталеної практики Верховного Суду право суду зменшити заявлені до стягнення суми штрафних санкцій пов`язане з наявністю виняткових обставин, встановлення яких вимагає надання оцінки поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують як наявність підстав для зменшення розміру штрафних санкцій, так і заперечення щодо такого зменшення.
Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміром неустойки розміру збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є цей випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причин неналежного виконання, незначного прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру неустойки наслідкам порушення, негайного добровільного усунення стороною порушення та/або його наслідків тощо.
Водночас ні у зазначеній нормі, ні у чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.
Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми неустойки, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.
Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх постановах, що визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. Крім того, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені статтею 551 Цивільного кодексу України щодо права на зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 Цивільного кодексу України (справедливість, добросовісність, розумність), має забезпечити баланс інтересів сторін та з дотриманням правил статті 86 Господарського процесуального кодексу України визначити конкретні обставини справи (як-от: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, а й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність боржника тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.
Відповідно до наведених вище норм, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин (ч. 3 ст. 551 ЦК України) господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки. Такий підхід є усталеним у судовій практиці.
Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22, вирішуючи питання щодо застосування ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України в контексті можливості зменшення судом заявленої до стягнення суми пені на 99 %, тобто до 1%, зазначив про те, що у питаннях підстав для зменшення розміру неустойки правовідносини у кожному спорі про її стягнення є відмінними, оскільки кожного разу суд, застосовуючи дискрецію для вирішення цього питання, виходить з конкретних обставин, якими обумовлене зменшення штрафних санкцій, які водночас мають узгоджуватися з положеннями статті 233 Господарського кодексу України і частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України, а також досліджуватися та оцінюватися судом у порядку статей 86, 210, 237 Господарського процесуального кодексу України. Такий підхід є усталеним у судовій практиці.
Розмір неустойки, до якого суд її зменшує (на 90 %, 70 % чи 50 % тощо), у кожних конкретно взятих правовідносинах (справах) також має індивідуально-оціночний характер, оскільки цей розмір (частина або процент, на які зменшується неустойка), який обумовлюється встановленими та оціненими судом обставинами у конкретних правовідносинах, визначається судом у межах дискреційних повноважень, наданих суду відповідно до положень частини 3 статті 551 ЦК України, тобто у межах судового розсуду.
Індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, свідчить про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено. Наведене, у свою чергу, вимагає, щоб розмір неустойки відповідав принципам верховенства права.
Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 26.03.2026 у справі № 910/6807/25.
Отже, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності, добросовісності та справедливості.
У зв`язку з викладеним суд зазначає, що індивідуальний характер підстав, якими у конкретних правовідносинах обумовлюється зменшення судом розміру неустойки (що підлягає стягненню за порушення зобов`язання), а також дискреційний характер визначення судом розміру, до якого суд її зменшує, зумовлюють висновок про відсутність універсального максимального і мінімального розміру неустойки, на який її може бути зменшено, що водночас вимагає, щоб цей розмір відповідав принципам верховенства права”. 
Як встановлено судом, відповідачем було допущено прострочення терміну виконання зобов`язання з виконання робіт : за актом №1 від 07.08.2025 – 139 днів; за актом №2 від 19.08.2025 – 151 день; №3 від 02.09.2025 - 165 днів; №5 від 03.10.2025 – 155 днів; №10 від 05.01.2026 – 249 днів; №11 від 08.01.2026 – 252 дні; №12 від 22.01.2026 – 266 днів; №13 від 10.03.2026 – 355 днів. Тобто жодна з обумовлених деталей не була виготовлена вчасно, а порушення термінів виконання є доволі значним, не менше 4,6 місяців.
Слід зазначити, що строк виконання робіт є істотною умовою договору і його зміна можлива виключно шляхом укладання додаткової угоди до такого договору. Відповідач протягом тривалого часу не ініціював укладення додаткової угоди з метою продовження строків виконання за договором. Лише після отримання претензії позивача АТ «МОТОР СІЧ» було направлено позивачу проект додаткової угоди №2 від 02.03.2026.
Доводи відповідача про те, що враховуючи обсяг робіт - по 4 деталі «Корпус» (вЮ.034.458) та 4 деталі «Накривка» (вЮ 8.046.528), його сумарний прибуток складає 232698,68 грн, а заявлена сума пені та штрафу в розмірі 439 027,20 грн перевищує прибуток майже вдвічі та є неспівмірною у порівнянні з прибутком відповідача судом відхиляються, оскільки відповідач порівнює розмір неустойки з прибутком за спірним договором, проте як сумарних прибуток товариства зам 2025 рік складає 1 665 051 000,00 грн. 
Наведене дає підстави стверджувати, що заявлена АТ «НВК «ІСКРА» сума пені та штрафу не є такою, що значно перевищує прибуток відповідача та повністю позбавляє відповідача доходу та перекладає на нього тягар понесених витрат, що носить очевидний каральний характер та вказує на намір Позивача збагатитися.
Суд зазначає, що не завдання позивачу саме матеріальних збитків у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язання за договором не може слугувати підставою для зменшення неустойки.
Щодо посилання відповідача на прострочення за договором у зв`язку з об`єктивними перешкодами, як то суб`єктивні чинники - вина кредитора, а саме: затримки надання вимірювального інструменту позивачем до 23.05.2025 р., несвоєчасна сплата авансу позивачем (лише 26.03.2025 р., періоди проведення термічної обробки силами, суд зазначає, що наведені чинники не об`єктивними перешкодами для виконання зобов`язань за договором, що спростовано встановленими судом обставин.
Щодо посилання відповідача на складну безпекову ситуацію через військову агресію Російської Федерації суд зазначає наступне.
Договір підряду № 17-58-юр був укладений між позивачем та відповідачем 07.02.2025, тобто після введення воєнного стану в Україні. Відповідач, як виконавець робіт, мав розуміти та передбачати всі ризики настання для нього несприятливих обставин, та, враховуючи призначення продукції, сприяти якнайшвидшому виконанню зобов`язань зі свого боку. Укладаючи договір відповідач був обізнаний з об`ємами та строками виконання взятих на себе зобов`язань з виконання робіт та їх необхідністю для виконання державного замовлення позивача перед Міністерством оборони України по державному контракту №220/11/1/23/222 від 29.12.2023. 
При цьому в п. 7.5. Договору зазначено, що сторони усвідомлюють, що даний договір укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні не буде вважатися обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) та істотною зміною обставин, крім випадків настання конкретних подій/обставин ( окупація території агресором, на якій відбувається виконання договору, знищення внаслідок збройної агресії засобів виробництва або продукції, складів, приміщень, де зберігалася продукція, знищення чи пошкодження обладнання, яке використовується у виробництві тощо) під час правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено сертифікатом Торгово-промислової палати України або Регіональної торгово-промислової палати. 
Відповідач, як суб`єкт господарювання, повинен був чітко усвідомлювати всі обставини та спроможність виконання взятих на себе зобов`язань перед укладанням Договору.
Посилання відповідача саме на складну безпекову обстановку, ракетні обстріли та часті повітряні тривоги, як на підставу для зменшення пені та штрафу, суд вважає необґрунтованим. 
Судом також враховано соціальна значущість та стратегічний статус як відповідача так і позивача. 
АТ «НВК «Іскра» є підприємством оборонно-промислового комплексу, єдиним засновником та акціонером якого є держава в особі Акціонерного товариства «Українська оборонна промисловість». Також, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №83 від 04.03.2015 року позивача віднесено до переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави.
Відповідно до Статуту АТ «Мотор Січ» в редакції, затвердженій Наказом Міністерства оборони України від 11.09.2024р. №618 Товариство є суб`єктом господарювання державного сектору економіки, 100% (сто відсотків) акцій якого належать державі Україна. Міністерство оборони України здійснює управління корпоративними правами, що належать державі у статутному капіталі Товариства (п.1.2. Статуту)
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №143-КВ від 01.05.2024р. АТ «Мотор Січ» визнано таким, що має важливе значення для національної економіки у сфері оборонно-промислового комплексу, та критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період у сфері оборонно-промислового комплексу. 
Наказом Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України №68-ДР від 17.05.2022р. АТ «Мотор Січ» внесено до електронного реєстру учасників відбору та виконавців державних контрактів (договорів) на товари, роботи і послуги оборонного призначення, що є предметом його виробничої діяльності
Наразі, в умовах впровадженого в Україні воєнного стану, всі ресурси мають бути направлені, в першу чергу, на забезпечення обороноздатності України для відсічі російської агресії. 
З огляду на наведені обставини, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобов`язання по договору, термінів прострочення, з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, користуючись правом, наданим вищезазначеними положеннями чинного законодавства, суд не вбачає підстав для зменшення розміру присуджених до стягнення з відповідача сум пені та штрафу за порушення строків виконання зобов`язань.
Вимога п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітися як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь вмотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. При цьому виконання рішень, винесених судом, є невід`ємною частиною «права на суд», адже в іншому випадку положення статті 6 Конвенції будуть позбавлені ефекту корисної дії (пункти 34, 37 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бурдов проти Росії»).
Відповідно до ст.ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. 
Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст.ст. 73, 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 363 661,20 грн.
Судовий збір, в порядку ст. 129 ГПК України, покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись ст.ст. 42, 123, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Акціонерного товариства “МОТОР СІЧ” (69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників,15, ідентифікаційний код 14307794) на користь Акціонерного товариства “НАУКОВО-ВИРОБНИЧИЙ КОМЛЕКС “ІСКРА” (69071, м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд.84, ідентифікаційний код 14313866) штраф в розмірі 106 344,00 грн (сто шість тисяч триста сорок чотири гривні 00 коп) та пеню в розмірі 257 317,20 (двісті п`ятдесят сім тисяч триста сімнадцять гривень 20 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 4363,94 грн (чотири тисячі триста шістдесят три гривні 94 коп.).
3. В іншій частині позову – відмовити. 
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили. 

У зв`язку з постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці, рішення складено та підписано 11.06.2026.

Суддя І.В. Давиденко 

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.