Справа № 464/1611/26 Головуючий у 1 інстанції: Шашуріна Г. О. 
Провадження № 33/811/900/26 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., з участю захисника – адвоката Куцого С.О.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Куцого Сергія Олександровича на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 квітня 2026 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,

встановив:

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 665,60 гривень. 
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 10 березня 2026 року о 18:15 год, м. Львів, вул. Кам`янецька, 44, керуючи спеціалізованим вантажним транспортним засобом SCANIA номерний знак НОМЕР_1 та спеціалізованим напівпричіпом «SCHMITS», номерний знак НОМЕР_2 , був неуважний, не стежив за дорожньою обстановкою, при зміні напрямку руху – розвороту не простежив, що це буде безпечно та здійснив наїзд на будівлю аптеки «Пюльс», чим завдав пошкодження фасаду металопрофілю будівлі. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б; 10.1; ПДР України. 
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Куций С.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.
Змінити постанову суду в частині накладення стягнення та накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не був присутній у судовому засіданні при винесенні постанови та отримав її лише 12.05.2026 року у відділенні пошти.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що суд не оцінив об`єктивно усі обставини справи та не надав значення тим наслідкам, які наступають в результаті притягнення особи до адміністративної відповідальності, а саме втрата можливості працювати за професією та права на гідний рівень життя.
Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не заперечує скоєне, окрім того визнав свою провину, і це підтверджується матеріалами справи, що можна розцінювати як щире каяття.
Зазначає, що згідно довідки №6 від 20.05.2026 року, що видана ТОВ «ВІО-ТРАНСПОРТ», ОСОБА_1 працює на посаді водія автотранспортних засобів.
Вказує, що цією роботою ОСОБА_1 заробляє на життя та забезпечує своє існування.
Крім того вказує на те, що за час роботи на підприємстві з 25.05.2023 року свої службові обов`язки виконує сумлінно та не притягався до адміністративної відповідальності.
Зазначає, що суд обмежив підприємство, на якому працює апелянт, у здійснення своєї господарської діяльності та виконання своїх договірних зобов`язань, оскільки на ринку праці є серйозний дефіцит кваліфікованих працівників, зокрема й водіїв.
Стверджує, що ОСОБА_1 згідний із відшкодуванням заподіяної шкоди, що наступила внаслідок вчиненого ним правопорушення, також із відшкодуванням шкоди згідний і роботодавець апелянта - ТОВ «ВІО-ТРАНСПОРТ».
Заслухавши виступ захисника – адвоката Куцого С.О., який не заперечив щодо розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 та підтримав подану апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, та ніким не оспорюється.
Щодо доводів апеляційної скарги про зміну постанови в частині накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд зазначає наступне.
Так, санкція ст. 124 КУпАП передбачає накладення адміністративних стягнень у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року. Тобто суд має обрати альтернативне стягнення штраф або позбавлення права керування транспортними засобами, строк якого також може бути обраний судом від шести місяців до одного року.
За такого застосування у справі, яка переглядається, штрафу, а не позбавлення права керування транспортним засобом, на чому наполягає апелянт, є найбільш м`яким видом стягнення, яке визначено законом за вчинене ОСОБА_1 правопорушення.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається в межах статті закону, яка передбачає відповідальність за вчинене правопорушення. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису). Особливості накладення стягнення при розгляді справ без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1–279-8 цього Кодексу.
При обранні ОСОБА_1 виду адміністративного стягнення суддя першої інстанції в повній мірі врахував те, що ОСОБА_1 керуючи габаритним джерелом підвищеної небезпеки з причепом проявив неуважність до дорожньої обстановки при зміні напрямку руху у результаті чого здійснив наїзд на будівлю, а тому характер вчиненого ним правопорушення при сухому покритті проїзної частини, за відсутності будь-яких обставин, які стали супутньою причиною ДТП свідчить про грубе порушення порядку користування правом керування транспортними засобами.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками та відхиляє доводи апеляційної скарги, оскільки висновки судді ґрунтуються на повно та всебічно встановлених судом обставинах справи, підтверджених доказами.
Виходячи з матеріалів справи, апеляційний суд вважає, що призначення ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців відповідає вимогам статей 23, 33-35 КУпАП. 
Апеляційний суд при цьому звертає увагу, що обране стягнення не є максимально суворим з тих, що передбачене санкцією ст. 124 КУпАП.
Інші обставини, на які посилається апелянт як на підставу для пом`якшення обраного судом адміністративного стягнення не вчинення до цього ОСОБА_1 правопорушень, необхідність мати право керування транспортними засобами через характер роботи, не є достатньою підставою для застосування до останнього менш суворого виду адміністративної санкції, яка передбачена статтею 124 КУпАП, у вигляді штрафу з огляду на встановлені судом обставини справи та суспільно небезпечний характер скоєного правопорушення.
Отже, постанова районного суду є законна і обґрунтована, підстав для її зміни з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника – адвоката Куцого С.О., апеляційний суд не знаходить.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

поновити захиснику – адвокату Куцому Сергію Олександровичу строк апеляційного оскарження постанови судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 квітня 2026 року.
Постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 20 квітня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Куцого Сергія Олександровича – без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя   М.Ф. Романюк