ПОСТАНОВА 
іменем України

11 червня 2026 року         м. Кропивницький

справа № 941/29/26
провадження № 22-ц/4809/1056/26 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Карпенка О.Л.,

учасники справи: 
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 
відповідач – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року у складі судді Колесник С.І., 
ВСТАНОВИВ:

У січні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі по тексту – ТОВ «Споживчий центр») звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позову вказало, що 21.05.2025 між сторонами укладено кредитний договір №21.05.2025-100000908 шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною договору, відповідно до умов якого ОСОБА_1 було надано кредит у розмірі 15000 грн строком на 217 днів. У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим виникла заборгованість у розмірі 49800 грн, що складається із тіла кредиту у розмірі 15000 грн, процентів - 23250 грн, комісії - 1350 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 2700 грн, неустойки - 7500 грн.
Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача на його користь зазначену заборгованість та судові витрати.
Рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 рокупозов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором від 21.05.2025 № 21.05.2025-100000908 у сумі 49800 грн. Вирішено питання судових витрат. 
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення неустойки та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ТОВ «Споживчий центр» про стягнення неустойки у розмірі 7500 грн.
В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України перегляду та перевірці апеляційним судом не підлягає.
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до вимог ч.1 ст.368, ч.1 ст.369 ЦК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності її учасників, відповідно до ч.13 ст.7, ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання не проводиться і фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Крім того, згідно з ч.ч.4, 5 ст.268 та ст.383 ЦПК України постанова не проголошується, а датою її ухвалення є дата складання повного тексту судового рішення.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині, що оскаржується, скасуванню з ухваленням нового рішення у цій частині про відмову у задоволенні позову.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 21.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено електронний кредитний договір (оферти) № 21.05.2025-100000908, за умовами якого сума кредиту становить 15000,00 грн, строк кредитування - 217 днів. Кінцева дата повернення кредиту - 23.12.2025. Процентна ставка «Стандарт» – фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 3 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту – 9% від суми кредиту та дорівнює 1350 грн. Комісія розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту, сплачується згідно графіку платежів. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 1350 грн у кожному з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 2 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, та сплачується згідно з графіком платежів. Комісія за обслуговування встановлюється (економічна сутність) за організацію та забезпечення надання інформаційної підтримки позичальника по телефону, в особистому кабінеті та на відділеннях, забезпечення надання можливості робити платежі онлайн на відділеннях, забезпечення надання можливості відновлення забутого паролю для входу в особистий кабінет як віддалено, так і на відділеннях, забезпечення інформування про дати сплати чергового платежу, консультаційні послуги, інші послуги, які прямо не вказані в даному пункті, однак, надання яких забезпечено кредитодавцем та пов`язане з обслуговуванням кредитної заборгованості. До комісії за обслуговування кредитної заборгованості не включено послуги, які кредитодавець зобов`язаний надавати позичальнику безоплатно відповідно до чинного законодавства, зокрема, за надання один раз на місяць на вимогу споживача інформації про споживчий кредит. Неустойка складає 225 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Відповідно до п.3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісія (ї) встановлена(і) договором). Згідно з п.4.1 договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Способом надання позичальнику коштів у рахунок кредиту визначено перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-49XX-XXXX-2424.
Перед укладенням вказаного договору ОСОБА_1 авторизувалася (ввійшла) до особистого кабінету та для отримання кредиту заповнила анкету-заяву на отримання кредиту, в якій вказала свої персональні дані та номер телефону (а.с.31).
Згідно з довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором від 21.05.2025 №21.05.2025-100000908 заборгованість ОСОБА_1 складає 49800,00 грн, з яких: тіло кредиту - 15000 грн, проценти - 23250,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 1350 грн, додаткової комісії (за обслуговування кредитної заборгованості) - 2700 грн, неустойки - 7500 грн (а.с.29).
Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині суд першої інстанції дійшов висновку про те, що кредитний договір з відповідачем був укладений після набуття чинності змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому вимога позивача про стягнення неустойки є правомірною, з огляду також на те, що нормами ЦК України врегульовано загальне питання про звільнення від сплати неустойки позичальників при отримані кредиту (позики), в той час як Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальною нормою, яка регулює питання щодо загальних правових та організаційних засад споживчого кредитування. 
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу.
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованості за неустойкою у розмірі 7500 грн суд першої інстанції вказаних положень ЦК України не врахував, стягнувши на користь позивача неустойку за кредитним договором за час дії в Україні воєнного стану.
Саме такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 04 червня 2025 року у справі № 752/30967/21 (провадження № 61-134св25).
Виходячи з зазначеного вище підстави для стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором від 21.05.2025 №21.05.2025-100000908 у розмірі 7500 грн відсутні.
Статтею 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, скасуванню в частині, що оскаржується, а саме про з стягнення ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» неустойки за кредитним договором від 21.05.2025 № 21.05.2025-100000908 у розмірі 7500 грн, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у цій частині, що тягне за собою зміну рішення суду в частині загального розміру заборгованості за вказаним кредитним договором, стягнутого судом, з 49800 грн до 42300 грн (49800 грн – 7500 грн =42300 грн).
Частиною 13 ст.141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. 
За правилами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають задоволенню частково, а саме: на 84,94 %) (42300 грн (задоволена частина вимог) х 100 : 49800 грн (ціна позову)), тому колегія суддів змінює розподіл судових витрат та зменшує розмір судового збору, стягнутого за подання позовної заяви з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Споживчий центр» з 2662,40 грн до 2261,44 грн, тобто пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (2662,40 грн х 84,94 %).
Крім того, з огляду на часткове задоволення апеляційної скарги, з ТОВ «Споживчий центр» на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги в оскаржуваній частині у розмірі 612,26 грн (4065,48 грн х 15,06%).
Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Отже, враховуючи вимоги частини 10 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути різницю понесених ним судових витрат в сумі 1649,18 грн (2261,44 грн - 612,26 грн).
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року скасувати в частині, що оскаржується, та ухвалити цій частині нове.
У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором від 21 травня 2025 року № 21.05.2025-100000908 у розмірі 7500 грн відмовити.
Рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17 лютого 2026 року змінити в частині загального розміру заборгованості за кредитним договором від 21 травня 2025 року № 21.05.2025-100000908, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 42300 (сорок дві тисячі триста) грн 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, вул. Саксаганського, буд. 133-А м. Київ) судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1649(одна тисяча шістсот сорок дев`ять) грн 18 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя  О.І. Чельник
Судді   C.М. Єгорова
О.Л. Карпенко