ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 679/157/26
Провадження № 33/820/383/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників – адвоката Огойка А.А., Кучерука Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференцзв`язку, в м. Хмельницькому, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Огойка А.А. на постанову судді Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 березня 2026,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою    ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 665 гривень 60 коп. судового збору у дохід держави.
За постановою суду 08 лютого 2026 року о 12:32 год. ОСОБА_1 , рухаючись поблизу будинку № 12, по просп. Незалежності, м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, керував автомобілем «Citroen C4 Picasso», із державним номерним знаком НОМЕР_2 , у порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, у стані алкогольного сп`яніння, який було встановлено на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», з результатом тестування 1,19 проміле, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Огойко А.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Апелянт вважає, що вказана постанова прийнята з істотними порушеннями вимог закону. Стверджує, що висновки місцевого суду є хибними та такими, що зроблені на підставі неповного дослідження доказів, наявних у справі. На роздруківці тесту «Drager» № 5723 від 08 лютого 2026 ОСОБА_2 власноруч зазначив «НІ», що є беззаперечним доказом незгоди з результатом тесту. Суд не звернув увагу на те, що працівники поліції порушили п.7 Розділу І Інструкції № 1452/735, відповідно до якої, у разі незгоди водія з результатом, огляд проводиться у закладі охорони здоров`я. Оскільки огляд у лікаря проведено не було, то, відповідно до ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд за допомогою приладу «Drager» є недійсним, а його результат – недопустимим доказом. 
Крім того, апелянт звертає увагу на те, що з матеріалів справи не вбачається даних про проходження газоаналізатором «Drager Alcotest 6810», серійний заводський № ARCD -0505, за допомогою якого проводився огляд водія на стан алкогольного сп`яніння, технічного обслуговування даного приладу, а саме один раз на 6 місяців. При цьому, місцевий суд також проігнорував інформацію з листа ДП «Укрметртестстандарт» № 12-12/186 від 15.12.2009 (додаток 11 до листа ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» вих. № 254-03 від 03.03.2026), з якого слідує, що за допомогою пароля (PIN code) прилад є захищеним від несанкціонованої зміни градуювальної характеристики, Для забезпечення захисту від несанкціонованого втручання, пароль повинен бути відомий тільки постачальнику приладів та організації, що проводить градуювання приладу. 
Також, апелянт не погоджується з висновками місцевого суду щодо вказаного в роздруківці приладу «Drager» часу проведення огляду, оскільки вказано 07:01, у той час як подія правопорушення мала місце 12:32. Сторона захисту звертає увагу, що листом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області № 32185-2026 від 02.03.2026 підтверджується, що за 15 років прилад жодного разу не проходив ремонт або заміни сенсора. Виробник «Drager» рекомендує заміну сенсора кожні 5 років для підтримки точності, це пояснює технічні збої (неправильний час) та ставить під обґрунтований сумнів точність вимірювання показника 1,19 проміле. 
Захисник вважає, що матеріали справи не містять належних, допустимих і достовірних доказів дотримання працівниками поліції процедури проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння. 
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та його захисників Огойка А.А. і ОСОБА_3 , на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане правопорушення та прийняте в справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст. ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП, щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 1,19 проміле.
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 6 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. 3 розд. І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, ознаками алкогольного сп`яніння є:  запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів;  порушення мови;  виражене тремтіння пальців рук;  різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І та п. 1 розділу ІІ Інструкції).
Згідно з п.п. 7, 10 розд. ІІ Інструкції установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння. Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я) (п. 7 розд. І Інструкції).
Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 586128 від 08.02.2026 слідує, що 08 лютого 2026 року о 12:32 год. в м. Нетішин Шепетівського району Хмельницької області, просп. Незалежності,12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Citroen C4 Picasso», д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6810», тест 5723. Результат-1,19 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху-керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що знижують увагу та швидкість реакції та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. 
Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП.
Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, зокрема, даними:
- результату тестування на алкоголь до протоколу, відповідно до якого за допомогою спеціального технічного засобу – газоаналізатора «Drager Alcotest 6810» було встановлено, що 08.02.2026 ОСОБА_1 мав вміст алкоголю у крові на рівні 1,19 проміле (а.с. 3); 
- відеозаписів, на яких зафіксовано факт добровільного проходження ОСОБА_1 , після зупинення поліцією транспортного засобу, під його керуванням, огляду на стан алкогольного сп`яніння, за результатами якого було встановлено, що вміст алкоголю у його крові перевищує дозволену діючим законодавством норму, і з результатами якого він погодився (а.с. 11, 12).
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевим судом та судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції. 
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника Огойка А.А., поданої в інтересах ОСОБА_1 , про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються змістом постанови та матеріалами справи.
Так, твердження сторони захисту про те, що зазначення ОСОБА_1 у роздруківці тесту «Drager» слова «НІ» свідчить про його незгоду з результатами огляду та автоматично зумовлює обов`язковість проведення огляду у закладі охорони здоров`я, є помилковими.
Із досліджених судом доказів вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведено уповноваженими працівниками поліції із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810» у порядку, передбаченому ст.266 КУпАП та Інструкцією №1452/735 від 04.07.2025. При цьому сам по собі запис «НІ» у роздруківці тесту не є безумовним та достатнім підтвердженням категоричної відмови особи від результату огляду чи вимоги про проведення повторного огляду в медичному закладі.
Матеріали справи не містять будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 , після проведення огляду, наполягав на доставлені його до закладу охорони здоров`я або заявляв відповідне клопотання, яке було проігнороване працівниками поліції. Навпаки, із відеозапису, дослідженого судом першої та апеляційної інстанції, вбачається, що процедура огляду була проведена у спокійній обстановці, без заперечень ОСОБА_1 щодо порядку її проведення, а результат тестування був оголошений водію одразу після його завершення, з яким він погодився, на пропозицію поліцейського пройти повторний огляд в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився.
Посилання апелянта на положення ч.5 ст.266 КУпАП є безпідставними, оскільки недійсним визнається огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений із порушенням установленого законом порядку, тоді як таких істотних порушень матеріали справи не містять. Сам факт незгоди особи з результатом тестування без доведення порушення процедури проведення огляду- не свідчить про недопустимість отриманого доказу.
Не заслуговують на увагу і доводи захисника щодо відсутності доказів проходження газоаналізатором «Drager Alcotest 6810» технічного обслуговування чи заміни сенсора.
Як убачається з матеріалів справи, прилад, яким проводився огляд, мав чинний сертифікат провірки та був допущений до експлуатації у встановленому законом порядку. Законодавство, яке регламентує порядок проведення огляду на стан сп`яніння, не ставить допустимість результатів тестування у залежність від проведення заміни сенсора через певний проміжок часу відповідно до рекомендацій виробника.
Посилання апелянта на листи ДП «Укрметртестстандарт», ТОВ «АТЗТ Компанія «Сатурн Дейта Інтернешнл» та ГУНП в Хмельницькій області носять виключно інформаційний характер, не є висновками експерта, у розумінні закону та самі по собі не свідчать про несправність приладу або недостовірність результату огляду.
Доводи сторони захисту щодо можливого несанкціонованого втручання у роботу приладу ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджені жодними належними і допустимими доказами. Будь-яких об`єктивних даних, які б свідчили про зміну градуювальних характеристик приладу, втручання у його програмне забезпечення чи фальсифікацію результатів тестування, матеріали справи не містять, захисником не надано таких під час апеляційного розгляду.
Безпідставними є також посилання апелянта на невідповідність часу, зазначеного у роздруківці тесту «Drager», часу вчинення адміністративного правопорушення. Сам по собі збій внутрішнього годинника технічного пристрою або некоректне відображення часу не впливає на достовірність результату вимірювання концентрації алкоголю у видихуваному повітрі, та не свідчить про несправність приладу, в частині визначення показників алкоголю. Вказана обставина була предметом дослідження суду першої інстанції та обґрунтовано оцінена у сукупності з іншими доказами у справі, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду, відеозаписом події та роздруківкою результатів тестування.
Апеляційний суд враховує, що результат огляду ОСОБА_1 становив 1,19 проміле, що суттєво перевищує допустиму норму, а тому наведені стороною захисту припущення щодо можливої технічної похибки не спростовують встановленого факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння.
Крім того, доводи апелянта, в апеляційному суді, про те, що на приладі була зазначена температура плюс 13 градусів, в той час як філія ВП «ХАЕС надала інформацію щодо погодних умов 08.02.2026 в м.Нетішин, з якої слідує, що температура повітря з 05 год. до 13год. була до мінус 5, і така різниця могла вплинути на результати огляду ОСОБА_1 , не заслуговують на увагу, оскільки цей показник вписується в паспортний проміжок роботи приладу від мінус 5 до плюс 40, і не свідчить про порушення процедури огляду чи недостовірність результатів вимірювання. Також, сторона захисту не надала апеляційному суду доказів на підтвердження своєї позиції з цього приводу.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у апеляційного суду відсутні.
Суд першої інстанції перевірив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення та дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, так як він розумів суть висунутого йому обвинувачення та здійснював захист від нього. 
Всі інші доводи, наведені в апеляційній скарзі та захисником в судовому засіданні, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд дійшов висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
При цьому апеляційний суд керується висновком ЄСПЛ, зроблений ним у справі «Серекін та інші проти України» від 10.02.2010 року, де в п. 51 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.
На переконання суду апеляційної інстанції позиція ОСОБА_1 , свідчить про його намагання уникнути відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а відповідні твердження апеляційної скарги є способом його самозахисту.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 , правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вірно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и л а:
Постанову Нетішинського міського суду Хмельницької області від 25 березня 2026 стосовно  ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Огойка А.А. – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду    Кулеша Л.М.