Провадження: 2/484/830/26
Справа: 484/645/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочно)
10.06.2026 Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі 
головуючого судді Коваленко Н.А. ,
при секретарі Голубковій Н.М. ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Чобану Вікторія Василівна, до ОСОБА_2 про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання особи такою, що не прийняла спадщину,
ВСТАНОВИВ:
адвокат Чобану В.В. в інтересах ОСОБА_1 звернулася з позовом, в якому просить: встановити факт непроживання ОСОБА_2 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, до дня його смерті та на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина на майно: житловий будинок з господарчими та побутовими спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.547 га. (кадастровий № 4810400000:02:016:0015) за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіль ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль Nissan Bluebird з реєстраційним номером НОМЕР_2 . За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Спадкоємцями першої черги є позивачка та син ОСОБА_3 від першого шлюбу – ОСОБА_2 . Представник позивача зауважує, що відповідач у 2004 році ОСОБА_2 виїхав на постійне проживання до російської федерації, з того часу до України не приїздив, фактично не проживав разом зі спадкодавцем на момент його смерті. Відповідач протягом встановленого шестимісячного строку не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а сам по собі факт його реєстрації за місцем проживання спадкодавця не свідчить про прийняття ним спадщини. Після смерті батька позивачка звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, на підставі якої було заведено спадкову справу. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане вище майно, йому було відмовлено, та усно повідомлено, що наявний ще один спадкоємець, тобо син покійного, який на момент його смерті був зареєстрований разом з батьком за однією адресою. Позивачка в позасудовий спосіб позбавлена можливості належним чином оформити майнові права на спадкове майно в єдиній частці, після смерті батька.
23.02.2026 у справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження; витребувано від Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
22.04.2026 у справі закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.
В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, до суду представник позивача надала заяву із клопотанням про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повністю.
Відповідач в судові засідання жодного разу не з`являвся, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим відомим місцем його проживання, однак всі поштові відправлення повернулись на адресу суду не врученими.
Крім того, про час та місце розгляду справи відповідач ОСОБА_2 повідомлявся в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті "Судова влади України".
З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи, що відповідач про дату, час і місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, в судові засідання не з`являвся, про причини неявки суд не повідомляв, в установлений строк відзив на позов не подав, представник позивача не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності відповідача за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення.
Відповідно до ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 09.06.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, складення та оголошення якого відкладено до 10.06.2026.
Встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується змістом копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 .
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається з: житлового будинку з господарчими та побутовими спорудженнями за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, площею 0.547 га. (кадастровий № 4810400000:02:016:0015) за адресою: АДРЕСА_1 ; автомобіля ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіля Nissan Bluebird з реєстраційним номером НОМЕР_2 . 
Вказане підтверджується договором дарування від 10.02.2003 та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 04.03.2003 відповідно до якого ОСОБА_3 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний № 45874); свідоцтвом про право власності на нерухоме майно відповідно до якого земельна ділянка з кадастровим № 4810400000:02:016:0015 на праві приватної власності належить ОСОБА_3 (номер запису про право власності 829449); свідоцтвом серії НОМЕР_5 про реєстрацію транспортного засобу автомобіля Nissan Bluebird з реєстраційним номером НОМЕР_2 відповідно до якого власником транспорного засобу є ОСОБА_3 ; свідоцтвом серії НОМЕР_6 про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 2121, реєстраційний номер НОМЕР_1 відповідно до якого власником транспорного засобу є ОСОБА_3 .
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є його донька ОСОБА_1 (позивачка) та син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . 
Відповідач дійсно зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , однак виїхав до російської федерації, що підтверджується копією закордонного паспорта з якого вбачається перетинання ОСОБА_2 29.06.2004 року кордону. 
Окрім того, на підтвердження факту не проживання відповідача ОСОБА_2 позивачем надано копію паспорта громадянина російської федерації № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_2 в якому міститься відмітка з реєстрацією в російській федерації з 10.06.2021, тобто на даний останній час має зареєстроване місце проживання. 
Крім того, зі змісту довідки про склад сім`ї, виданої головою квартального комітету № 60 від 03.02.2026, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 проживав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 за вказаною адресою проживав один. 
Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 141 від 16.06.1025, виданого лікарем КП «Миколаївська обласна лікарня», смерть ОСОБА_3 настала перебуваючи на стаціонарному лікуванні.
ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався, що вбачається з інформації від 13.04.2026, наданої завідувачем Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської обалсті Л.Мороз.
Дослідивши позовну заяву, додані до неї письмові докази, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке.
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша статті 1270 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
В частинах 1, 2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки
За правилами ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).
Згідно із частинами першою, третьою, п`ятою статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі статею 1272 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Спадкова справа № 262/2025 після смерті ОСОБА_3 заведена 17.07.2025 за заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_1 , інших спадкоємців, що звернулися до нотаріальної контори немає.
Звертаючись з позовом, позивачка посилається на те, що її брат ОСОБА_2 не проживав з батьком на час його смерті, заяву про прийняття спадщини не подавав, а тому відсутні підстави вважати його таким, що прийняв спадщину після смерті батька.
У постанові від 19 травня 2021 року у справі № 937/10434/19-ц Верховний Суд виснував, що сама лише реєстрація місця проживання особи разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України не свідчить про своєчасність прийняття спадщини.
Для вирішення питання щодо наявності підстав для застосування до спірних правовідносин положень частини третьої статті 1268 ЦК України  має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.
Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Верховного Суду від 04 листопада 2024 року у справі №504/3606/14-ц.
У частині третій статті 1268 ЦК України вимагається проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не лише реєстрація місця проживання за однією адресою зі спадкодавцем, що можуть бути відмінними один від одного.
З долучених до позовної заяви доказів, встановлено, що ОСОБА_2 , хоча і зареєстрований разом зі спадкодавцем в буд. АДРЕСА_1 , проте фактично за вказаною адресою з 2004 року не проживає.
Метою встановлення факту не проживання ОСОБА_2 зі спадкодавцем є необхідність реалізації позивачем права на спадщину, отже такий факт породжує юридичні наслідки.
З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доказово підтвердженими письмовими доказами, а відтак позов підлягає задоволенню.
Керуючисьст.ст. 263, 264, 265, 280, суд,
УХВАЛИВ :
Позов задовольнити.
Встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 . 
Рішення складено 10.06.2026.
Суддя