ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/748/26

09 червня 2026 року м. Костопіль
Костопільський районний суд Рівненської області в складі
судді ОСОБА_1 
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12026181150000012 від 18.01.2026 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого на соціальному утриманні, інваліда 3 групи, учасника бойових дій, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України 
за участю сторін кримінального провадження - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого – ОСОБА_3 , 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 , 18.01.2026, о 11 год. 35 хв., будучи визнаним винним постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 10.03.2025, яка набрала законної сили 21.03.2025 року, у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 29.05.2025, яка набрала законної сили 10.06.2025 року, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік, а також повторно був притягнутий постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 26.05.2025, яка набрала законної сили 06.06.2025 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 2 ст. 130 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років, постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 12.09.2025, яка набрала законної сили 23.09.2025 року, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 05.11.2025, яка набрала законної сили 18.11.2025 року, за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 126, ч. 3 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років та постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 28.11.2025, яка набрала законної сили 10.12.2025 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, а також діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степанській, в м. Костопіль, Рівненської області, де був зупинений згідно п. 3 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» інспектором СРПП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , інспектором СРПП ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 .
Ці, дії, ОСОБА_3 , які виразилися в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, суд кваліфікує за ч.1 ст. 382 КК України.
В судовому засіданні обвинуваченний ОСОБА_3 , винним себе у пред`явленому йому обвинувачені визнав повністю, підтвердив фактичні обставини справи, щиро розкаявся у вчиненому.
Суд, з`ясувавши думку прокурора та обвинуваченого щодо визначення обсягу доказів, які підлягають дослідженню та порядок їх дослідження, визнав недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорювались. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумніву в добровільності їх позицій, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному суді.
Оцінивши, досліджені докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_3 достовірно знаючи про те, що він постановами суду позбавлений права керувати транспортним засобом, зокрема, на строк 10 (десять) років, 18.01.2026 о 11 год. 35 хв., керував автомобілем марки «Volkswagen Golf», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Степанській, в м. Костопіль, Рівненської області, а тому ці його дії суд, кваліфікує за ч. 1 ст. 382 КК України.
Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненому, активне сприяння в розкриті кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.
Санкція ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років.
При вирішенні питання призначення ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного ним кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який на диспансерному нагляді у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, його відношення до скоєного кримінального правопорушення, та те, що ОСОБА_3 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є учаснико бойових дій, інвалідом 3 групи, вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень, слід обрати обвинуваченому покарання, із передбачених санкцією ч. 1 ст. 382 КК України, у виді штрафу.
Цивільний позов — відсутній.
Запобіжний захід - відсутній.
Судові витрати відсутні.
Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 368, 373, 374, 615 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.
Речові докази по справі, а саме оптичний диск DVD-R серійний номер 2025010077273 з відеозаписами, який упаковано до паперового конверту із відтиском печаток «212 для пакетів ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області» - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження за № 12026181150000012 від 18.01.2026 року.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційною інстанцією.
Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд Рівненської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Суддя	ОСОБА_1