Р І Ш Е Н Н Я 
іменем України 

Справа №377/307/26 
Провадження №2/377/386/26 

10 червня 2026 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої судді Бабич Н.С., за участю секретаря судового засідання Присяжного В.В., за відсутності учасників справи, розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Славутичі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості, 

У С Т А Н О В И В:

У березні 2026 року ТОВ «ФК «Ейс» через систему «Електронний суд» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості, посилаючись на статті 512, 514, 525, 526, 530, 610, 611, 625, 1050, 1054 ЦК України, просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 в розмірі 92 213,55 грн; судовий збір у розмірі 2 662,40 грн; витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 13.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 878262576 на суму 7 000,00 грн у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписано відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора MNV848NС. Відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт первісного кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором не був би укладений. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, в тому числі щодо розміру кредиту, грошової одиниці, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки. Отже, позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем. Згідно з умовами кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу грошові кошти у сумі 7 000,00 грн шляхом перерахування через банк-провайдер, проте, в подальшому відповідач збільшив суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума становить 22 000,00 грн.
28.11.2018 між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (далі - договір факторингу 1). У подальшому до договору факторингу 1 укладалися додаткові угоди, в тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу 1. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу 1 підписали реєстр прав вимоги № 164 від 14.12.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 (далі - договір факторингу 2). ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на виконання договору факторингу 2 підписали реєстр прав вимоги № 9 від 30.05.2023 до договору факторингу 2, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 
11.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено договір факторингу № 11/07/25-Е (далі - договір факторингу 3), відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № б/н від 14.07.2025 за договором факторингу 3 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 92 213,55 грн. 
Умовами зазначених договорів факторингу передбачена можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу. Такі умови договорів факторингу не суперечать нормам чинного законодавства та в установленому законом порядку судом недійсними не визнавалися, а отже, виходячи із презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують певні цивільні права та обов`язки. Крім того, додатковими угодами до договорів факторингу, строк дії договорів факторингу було продовжено, водночас умовами договору факторингу передбачалося, що перехід права вимоги здійснюється саме в момент підписання відповідного реєстру права вимоги, а не з дати укладення договору факторингу. Витяги з реєстрів прав вимоги про передачу права вимоги, додаються до позовної заяви, та є належними доказами щодо ланцюга відступлення права вимоги по кредитному договору до позивача.
Позивач вказував, що ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором, у період перебування прав вимоги у ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» від відповідача не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором.
Враховуючи викладене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить 92 213,55 грн, яка складається із: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с. 3-10).
Ухвалою судді від 16 квітня 2026 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 11 травня 2026 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів в АТ «Універсал Банк».
Ухвалою суду від 11 травня 2026 року судовий розгляд справи відкладено на 01 червня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України.
На позовну заяву відповідач через свого представника подав відзив, в обґрунтування якого зазначав, що позовна заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки твердження позивача про укладення кредитного договору №878262576 від 13.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем не відповідає фактичним обставинам справи та чинному законодавству. Так, позивач не надав доказів укладення такого договору, який за формою відповідає вимогам цивільного законодавства, а також того, що наявна в матеріалах справи копія договору створювалася у порядку, визначеному Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», та що вона підписувалася електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Оскільки позивач не довів факту укладення сторонами договору № 878262576 від 13.10.2021, зазначене свідчить про те, що сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань. 
Звертав увагу на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 04 лютого 2026 року у справі № 758/14925/23 щодо питання доказування достовірності, цілісності і незмінюваності змісту електронного кредитного договору. 
Стверджував, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги за нібито укладеним кредитним договором № 878262576 від 13.10.2021 до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав. Враховуючи, що позивач не довів факту переходу права вимоги до відповідача за кредитним договором на першому етапі - від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс», наступні переходи прав вимоги, які є похідними, не можуть підтвердити передання вказаного права вимоги до останнього кредитора - ТОВ «ФК «Ейс». 
Вказував, що проведені позивачем розрахунки заборгованості не відповідають вимогам закону. Так відповідно до п.1.7. нібито укладеного кредитного договору строк кредитування становить 30 днів. Якщо припустити, що відповідач уклав кредитний договір, то відсотки повинні нараховуватись лише за 30 днів.
Крім того, відповідач посилався на судову практику судів апеляційної інстанції, Верховного Суду. 
Зазначав щодо витрат позивача на правову допомогу, що такі витрати не є співмірними з ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, так як судова справа не є дуже складною для представника позивача, оскільки, як вбачається із реєстру судових рішень, для представника позивача ця справа є типовою ( а.с.164-175). 
На відзив представник позивача подав відповідь, в якій просив задовольнити позовні вимоги. Вказував щодо укладення кредитного договору на алгоритм дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого з метою укладення електронного договору позичальник заходить на Сайт, який надає доступ до інформаційно-телекомунікаційної системи (далі -ІТС) Товариства або в мобільний додаток Товариства або в програмне забезпечення партнерів Товариства, яке забезпечує обмін інформації з ІТС Товариства по захищеним каналам зв`язку, та проходить усі етапи, шляхом заповнення відповідних сторінок заявки, де самостійно визначає суму грошових коштів, яку він бажає отримати в кредит, бажаний строк кредитування, знайомиться з умовами договору та підписати його за допомогою електронного підпису з використанням одноразового ідентифікатора. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно із статтею 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Отже, для ознайомлення з кредитним договором, укладеним в електронній формі, дозволяється відображати в тому форматі, придатним для аналізу та приймання його змісту людиною. Відповідач ознайомившись з усіма істотними умовами оферти надав згоду шляхом направлення повідомлення Товариству, яке підписується відповідно до абзацу 2 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію, а саме: шляхом введення у спеціальному полі під акцептом, який містить усі істотні умови договору, одноразового ідентифікатору, який відповідає вимогам пункту 3 частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та натиснення іконки «відправити/підписати». Вказана іконка могла стати активною лише після введення одноразового ідентифікатора. Зазначений ідентифікатор згенерований Товариством в Інформаційно- телекомунікаційній системі та був надісланий відповідачу в СМС-повідомленні. Одноразовий персональний ідентифікатор - MNV848NC направлено відповідачу 13.10.2021 о 18:14:24 год на номер мобільного телефону вказаний ним в заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор введено відповідачем у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 13.10.2021 о 18:14:50. 
Звертає увагу, що відповідач підписав договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, отримав свій примірник електронного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту та мав змогу у будь-який час самостійно ознайомитися з договором на сайті Товариства в особистому кабінеті. Одноразовий персональний ідентифікатор №MNV848NC було направлено відповідачу 13.10.2021 о 18:14:24 на номер мобільного телефону, зазначений ним у заявці на отримання кредитних коштів - НОМЕР_1 . Надалі, цього ж дня о 18:14:50 відповідач власноручно ввів зазначений ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи первинного кредитора, що підтверджує факт його волевиявлення на укладення кредитного договору в електронній формі. З розділу «Реквізити сторін» кредитного договору вбачається накладання кваліфікованої електронної печатки зі сторони первинного кредитора та електронного підпису одноразового ідентифікатора зі сторони позичальника. Позивач долучив до позовної заяви документи в електронній формі, а саме додатки: кредитний договір №878262576 від 13.10.2021; платіжне доручення № 36ad5e52-73a0-4daa-80f4-9d9dae3be501 від 18.10.2021. У разі надсилання електронного документа кільком адресатам або у разі його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожен електронний примірник вважається оригіналом електронного документа (частина друга статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Тому якщо створюється електронний документ на комп`ютері чи ноутбуці, а потім зберігається на інший носій (флеш-накопичувач, картка, диск), то відповідно до Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» збережений примірник буде оригіналом електронного документа. Таким чином, наданий позивачем кредитний договір №878262576 від 13.10.2021 є оригінальним документом. 
Вказує щодо переходу прав вимоги, що до укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» договір факторингу № 28/1118-01 було укладено ще ряд додаткових угод: №19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, №27 від 31.12.2021, №31 від 31.12.2022, №32 від 31.12.2023, якими продовжено строк дії договору до 31 грудня 2024 року, а отже з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії - з 28.11.2018 по 31.12.2024. Згідно з п. 4.1 договору факторингу право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Отже сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу, а тому право вимоги перейшло від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже право вимоги до відповідача перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» 14.12.2021, тобто після укладання кредитного договору №878262576 від 13.10.2021. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги №9 від 30.05..2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 92 213,55 грн. 11.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу №11/07/25-Е. Згідно з витягом з реєстру боржників від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача на загальну суму 92 213,55 грн. Надані позивачем витяги з реєстру прав вимоги до договорів факторингу№28/1118-01 від 28.11.2018, №05/0820-01 від 05.08.2020, №11/07/25-Е від 11.07.2025 підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін, а отже оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу. 
Стверджував щодо нарахування процентів, що проценти нараховано відповідно до умов укладеного договору та в межах визначених умовами договору строків кредитування. В період дії дисконтного періоду кредитування - період, протягом якого позичальник може отримати черговий транш у рамках кредитної лінії шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту - строком на 30 (тридцять) днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме до 12.11.2021 проценти нараховувалися у розмірі 0,35 % від суми кредиту за кожний день користування ним. Оскільки 14.10.2021 позичальник за власною ініціативою реалізував своє право на отримання додаткового траншу, розмір основної суми кредитної заборгованості відповідно збільшився на 4 750,00 грн, тіло кредиту, наданого позичальнику, становило 11 750,00 грн. Оскільки 18.10.2021 позичальник за власною ініціативою реалізував своє право на отримання додаткового траншу, розмір основної суми кредитної заборгованості відповідно збільшився на 10 250,00 грн. Таким чином, тіло кредиту, наданого позичальнику, становило 22 000,00 грн. Всі нарахування відсотків нараховувались в межах погоджених умов кредитного договору. 
Зазначав щодо витрат на правничу допомогу, що такі підтверджені належним чином та у повному обсязі ( а.с. 180-195). 
На відповідь на відзив відповідач через свого представника подав заперечення, в яких вказав, що у матеріалах справи відсутні: оферта на укладення кредитного договору, акцепт оферти на укладення кредитного договору, відсутня інформація щодо того, чи проходила особа, яка нібито уклала кредитний договір, ідентифікацію, як це передбачено чинним законодавством, відсутні докази проведення такої ідентифікації, відсутня відповідь особи, яка нібито проходила ідентифікацію про прийняття пропозиції (акцепт), відсутнє підтвердження вчинення електронного правочину, яке повинен був отримати позичальник при укладанні договору. 
Стверджував, що підписаний 31 грудня 2021 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» акт звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2021 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №175 від 05 травня 2022 року за договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, не є належним доказом здійснення господарської операції або факту перерахування коштів, оскільки він є інформаційним документом для звірки даних бухгалтерського обліку, а не первинним документом. Усі укладені до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року додаткові угоди не змінюють визначений самим договором порядок оплати: фінансування сплачується фактором на банківський рахунок клієнта, зазначений у розділі 13 цього договору. Отже, належні докази щодо підтвердження оплати договорів факторингу на кожному етапі відступлення права вимоги входять до предмета доказування у цій справі, а обов`язок надати докази на підтвердження заявлених вимог покладено на позивача. 
Вказував, що згідно з п.15 та п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення ( а.с. 200-207). 
Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 11 травня 2026 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Полякова О.В. , що підтверджується довідками про доставку електронного документу ( а.с.159-162). У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника ТОВ «ФК «Ейс» ( а.с. 9 зв.ст.). 
Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Підодвірний Т.І. в судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлявся належним чином у порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України, проте рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким відповідачу за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка з копією ухвали суду від 11 травня 2026 року, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». 
Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України.
Згідно з частиною четвертою статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення ( частина п`ята статті 268 ЦПК України). 
Отже, враховуючи наведені вище норми процесуального закону, оскільки всі учасники справи не з`явились у судове засідання, яким завершується розгляд справи, датою ухвалення судом рішення в даній справі, є дата складення повного судового рішення, що узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2022 року у справі №1519/2-5034/11. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. 
Суд встановив, що наказом директора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за №20_11/2021 затверджено Порядок дій споживача в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору та отримання фінансових послуг під торговельною маркою «MONEYVEO» ( далі- Порядок) (а. с. 26-38; 40-41). 
13.10.2021 ОСОБА_1 сформував на сайті ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заяву на отримання грошових коштів у кредит, де наявні такі відомості: договір (оферта) №878262576; дата укладення договору: 13.10.2021; сума кредиту: 7 000,00 грн; строк кредиту: 30 днів; фінансовий номер телефону позичальника: НОМЕР_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; паспорт: НОМЕР_2 ; виданий: органом видачі 3218; дата видачі паспорта: 11.08.2016; РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ; номер картки: НОМЕР_4 ( а.с.25). 
13.10.2021 ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування, викладеними у Паспорті споживчого кредиту, та підтвердив отримання ним всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, у тому числі, суттєвих характеристик, запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором ( а.с. 13-14). 
Відповідачу надано одноразовий ідентифікатор MNV848NC, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а. с. 39).
13.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 878262576, підписаний сторонами, у тому числі позичальником одноразовим ідентифікатором MNV848NC, який введений 13.10.2021 о 18:14:50 ( а.с. 14 зв.ст.-а.с.17). 
За цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (п.1.1.). 
Кредитодавець надає перший транш за договором в сумі 7000,00 грн одразу після укладення договору, який має бути повернуто до 12.11.2021 ( п.1.3.).
Позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в Особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання ( п.1.4.). 
Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту (траншів), отриманих протягом всього строку дії договору (п.1.5).
Позичальник має право користуватися кредитом від дати фактичного отримання суми кредиту за кожним траншем та до закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання ( п.1.6.). 
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «дисконтний період»), а саме до 12.11.2021. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором ( п.1.7.). 
Сторони погодили, що встановлений в п. 1.7. договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в Особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду, на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена ( п. 1.8).
Згідно з п. 1.9. договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом, які нараховуються в наступному порядку: 
- виключно на період строку визначеного в п. 1.7 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 127,75 процентів річних, що становить 0,35 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.9.1.);
- за умови продовження строку дисконтного періоду, на умовах п. 1.8. договору, з наступного дня після закінчення вказаного в п. 1.7. договору строку, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за індивідуальною процентною ставкою в розмірі 629,98 процентів річних, що становить 1,73 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним. Кредитодавець, за своїм вибором, може надавати позичальнику знижки на розмір індивідуальної процентної ставки, про що останній інформується в Особистому кабінеті ( п. 1.9.2.);
-якщо позичальник користуватиметься кредитом після закінчення дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п.1.8. договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною та індивідуальною процентною ставкою за весь строк дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту і до взаємовідносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за базовою процентною ставкою в розмірі 722,70 процентів річних, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, відповідно до чого позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю різницю між нарахованими процентами за базовою процентною ставкою та фактично сплаченими процентами за дисконтною та індивідуальною процентними ставками за весь строк користування кредитом протягом дисконтного періоду. З огляду на вищезазначене, та у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором, щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду, з врахуванням всіх продовжень строку дисконтного періоду на умовах п. 1.8. цього договору. Базова процентна ставка за користування кредитом не застосовується протягом строку дисконтного періоду, виключно за умови якщо розмір базової процентної ставки більший ніж 1,98 процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом. В усіх інших випадках нарахування процентів за базовою процентною ставкою здійснюється відповідно до умов цього пункту договору ( п. 1.9.3.).
У п. 1.12 договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 
- зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду ( п.1.12.1); 
- з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.12.2.);
- проценти, в розмірі, визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником (п. 1.12.3). 
У довідці щодо дій позичальника в Інформаційній-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога»,  складеній 05.06.2023 первісним кредитором, містяться персональні дані позичальника ОСОБА_1 , а також: відомості про суму кредиту- 7 000,00 грн; строк кредитування-30 днів, процентну ставку- 1,98 % в день; акцепт оферти позичальником: одноразовий ідентифікатор MNV848NС; ідентифікатор відправлено позичальнику: 13.10.2021 о 18:14:24 на номер телефону: НОМЕР_1 ; ідентифікатор введено позичальником/відправлено Товариству: 13.10.2021 о 18:14:50; перерахування грошових коштів позичальнику: 13.10.2021 о 18:15:36; збільшення суми кредиту: 15.10.2021 на суму 2 750,00 грн; 15.10.2021 на суму 2 000,00 грн; 18.10.2021 на суму 2 000,00 грн; 18.10.2021 на суму 2 000,00 грн; 18.10.2021 на суму 6 250,00 грн (а.с.39). 
До позовної заяви позивач також додав: Алгоритм дій ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» стосовно укладення кредитних договорів та Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Смарт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» ( а.с. 18-24, 40-41). 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало через банк платника на користь ОСОБА_1 кредит рах.№ НОМЕР_4 кошти: в розмірі 7 000,00 грн 13.10.2021, в розмірі 2 750,00 грн та 2000,00 грн 15.10.2021, в розмірі 2000,00 грн, 2 000,00 грн та 6 250,00 грн 18.10.2021; призначення платежу: переказ коштів згідно з договором №87262576 від 13.10.2021 ОСОБА_1 , код НОМЕР_3 , для зарахування на платіжну картку №  НОМЕР_4 , без ПДВ, безготівкове зарахування Moneyveo SFD Visa Transfer, що підтверджується копіями платіжних доручень від 13.10.2021, 15.10.2021, 18.10.2021 та довідками ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 27.06.2025 ( а.с. 42-44, 109-111). 
Відповідно до інформаціїАТ «Універсал Банк» № БТ/Е-16403 від 24.04.2026, наданої на виконання вимог ухвали судді від 16 квітня 2026 року, на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , банком емітовано платіжну картку № НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 , на яку було зараховано кошти, в періоди: з 13.10.2021 до 18.10.2021 в сумі 7000,00 грн ; з 15.10.2021 до 20.10.2021 в сумі 2000,00 грн; 2750,00 грн; з 18.10.2021 до 23.10.2021 в сумі 6250,00 грн; 2000,00 грн; 2000,00 грн. Номер телефону НОМЕР_7 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки № НОМЕР_5 та знаходиться в анкетних  даних ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) ( а.с. 147). 
З виписки про рух коштів по картці НОМЕР_5 , рахунок № НОМЕР_6 , ОСОБА_1 , яку надано АТ «Універсал Банк», вбачається зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_6 , картка № НОМЕР_5 , за період з 13.10.2021 по 22.10.2021, підтверджено зарахування коштів на рахунок відповідача: 13.10.2021 в сумі 7 000,00 грн; 15.10.2021 в сумі 2 750,00 грн; 15.10.2021 в сумі 2 000,00 грн, 18.10.2021 в сумі 2 000,00 грн; 18.10.2021 в сумі 6 250,00 грн; 19.10.2021 в сумі 2 000,00 грн (а.с. 149-151). 
28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) укладено договір факторингу №28/1118-01, пунктом 2.1 якого передбачено, що згідно умов цього договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с.54-59). 
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку (п. 4.1.).
Договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками (за наявності її у сторони) ( п.8.1.). 
Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 договору та закінчується 28 листопада 2019 року (п. 8.2.).
28.11.2019 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №19 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2020 року, для чого пункт 8.2 договору викладено у новій редакції. Всі інші умови договору залишилися без змін (а.с. 59 зв.ст.).
31.12.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, згідно зі змістом якої викладено текст договору факторингу в редакції, наведеній у додатковій угоді. Зокрема, продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2021 року, для чого пункт 8.2. договору викладено у новій редакції (а.с. 60-64). 
31.12.2021 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №27 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року (а.с. 65).
31.12.2022 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №31 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2023 року (а.с. 65 зв.ст.).
31.12.2023 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено додаткову угоду №32 до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року. Крім цього, викладено пункти 3.1., 3.2., 3.3., 11.10. договору в новій редакції (а.с. 66).
14.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано реєстр прав вимоги № 164 від 14.12.2021. Згідно з даними витягу із вказаного реєстру до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму 54 844,35 грн, з яких: 22 000,00 грн- заборгованість по основному боргу; 32 844,35 - заборгованість по відсоткам ( а.с.67-68). 
14.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» склали протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з реєстром прав вимоги № 164 від 14.12.2021, відповідно до п.2 якого, сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов щодо відступлення клієнтом фактору прав грошових, визначених в реєстрі, правочин щодо їх передачі є завершеним та згідно з п. 5 клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 2 714 осіб, загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 56 500 972,88 грн (а.с.69 зв.ст.). 
31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №164 від 14.12.2021 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якого сторони підтвердили, що станом на 31.12.2021 фактором здійснено оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за реєстром прав вимоги №164 від 14.12.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 69). 
05.08.2020 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с.70-74). 
Згідно з п. 4.1 договору право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги по формі, встановленій у відповідному додатку.
03.08.2021 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №2 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, якою продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2022 року (а.с. 74 зв.ст.).
30.12.2022 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду №3 до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020, якою продовжено строк дії договору факторингу до 30 грудня 2024 року (а.с. 75).
30.05.2023 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» підписано реєстр прав вимоги №9 від 30.05.2023. Згідно з даними витягу із вказаного реєстру до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн- заборгованість по основному боргу; 70 213,55 - заборгованість по відсоткам (а.с.76-77). 
30.05.2023 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» склали протокол узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно з реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023, відповідно до п.2 якого сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов щодо відступлення клієнтом фактору прав грошових, визначених в реєстрі, правочин щодо їх передачі є завершеним та згідно з п. 5 клієнт передав, а фактор прийняв за реєстром прав вимоги до боржників в кількості 19 691 осіб, загальна сума заборгованості переданої за реєстром становить 666 162 445,3 грн ( а.с. 78). 
Відповідно до платіжної інструкції від 30.05.2023 №4097 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перерахувало на рахунок ТОВ «Таліон Плюс» оплату за відступлення права вимоги згідно з реєстром прав вимоги №9 від 30.05.2023 та договором факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 ( а.с.78 зв.ст.). 
11.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком №1, є невід`ємною частиною договору ( а.с. 79-84).
Згідно з п.1.2. договору перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. 
14.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ « ФК «Онлайн Фінанс» підписано реєстр боржників до договору факторингу №11/07/25 -Е від 11.07.2025. Згідно з даними витягу із вказаного реєстру до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 щодо боржника ОСОБА_1 на загальну суму 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн- заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 - заборгованість по відсоткам ( а.с. 85-86). 
14.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» підписали акт прийому -передачі реєстру боржників за договором факторингу №11/07/25-Е від 11.07.2025 ( а.с.87). 
Відповідно до платіжних інструкцій від 24.09.2025 №360, від 19.09.2025 №357, від 19.09.2025 №358, від 18.09.2025 №355, від 19.09.2025 №356, від 12.08.2025 №317, від 04.09.2025 №344 ТОВ «ФК «Ейс» сплатило на рахунок ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» оплату за фінансування за відступлення права вимоги згідно з договором факторингу № 11/07/25 -Е від 11.07.2025 (а.с. 88-91). 
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» складено розрахунок, за яким заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 за період з 13.10.2021 по 14.12.2021 становить 54 188,75 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 31 844,35 грн - заборгованість по відсоткам ( а.с. 92-93). 
ТОВ «ФК «Таліон Плюс» складено розрахунок, за яким заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 за період з моменту придбання заборгованості 14.12.2021 по 09.02.2022 становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по відсоткам ( а.с. 94). 
На підтвердження розміру стягнення ТОВ «ФК «Ейс» надало виписку з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021, за якою заборгованість становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 95). 
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон).
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону).
Згідно із частиною шостою статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини восьмої статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. 
Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України ( частина 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). 
Стаття 12 Закону визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що 13.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії № 878262576, підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором MNV848NС, який введено о 18:14:24. 
Згідно зі статтею 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого електронного підпису чи печатки, а в разі накладання на електронний документ електронного підпису чи печатки іншого виду, із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації.
Якщо електронний документ підписаний за допомогою КЕП або УЕП, суд може перевірити достовірність, цілісність і незмінність даних, які в ньому містяться, за допомогою спеціальних програмних засобів або з використанням спеціальних онлайн-сервісів.
Якщо ж електронний документ підписано за допомогою будь-якого іншого електронного підпису (не КЕП чи УЕП), то суд має здійснити окремі процесуальні дії, спрямовані на перевірку цілісності та незмінюваності даних, які в ньому містяться.
Які саме це мають бути дії, залежить від способу надання відповідного процесуального документу до суду (паперова копія, електронний примірник тощо), формату, в якому цей документ зберігається, особливостей електронного підпису, за допомогою якого він підписаний, тощо. При цьому характер цих процесуальних дій визначається особливостями дослідження електронних доказів, що передбачені процесуальним законодавством.
Наведене відповідає позиції Верховного Суду, сформованій у постанові від 04.02.2026 у справі №758/14925/23, яка за правилами частини четвертої статті 263 ЦПК України є обов`язковою для застосування, на яку також посилається представник відповідача у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив. 
Надаючи оцінку електронному доказу, паперову копію якого додано до позовної заяви, договору кредитної лінії № 878262576 від 13.10.2021, факт підписання якого представник відповідача ставить під сумнів, суд дослідив QR-код, посилання з яким підтверджує, що 13.10.2021 введено одноразовий ідентифікатор MNV848NС. Крім одноразового ідентифікатору реквізити сторін договору мають інші відомості про особу відповідача, а саме: адресу проживання: АДРЕСА_2 , 
ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер телефону: НОМЕР_1 , тобто в розумінні Закону України «Про електронну комерцію» договір кредитної лінії, підписаний відповідачем, і є належним та допустимим доказом на підтвердження кредитних зобов`язань. 
Доказів, що указаний в договорі одноразовий ідентифікатор та персональні дані належать третім особам, а не позичальнику, останній не надав, тоді як наведений позивачем алгоритм укладення договорів виключає підстави вважати, що без їх погодження позичальник міг отримати кредитні кошти. 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі №761/35556/14 зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним». 
Отже, підписавши указаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому істотні умови кредитування та взяв на себе відповідні зобов`язання. При цьому, нерозуміння умов зобов`язання не звільняє сторону від його виконання. Це загальний принцип цивільного права, який означає, що особа, яка прийняла на себе зобов`язання, несе відповідальність за його виконання. До того ж, діючи добросовісно, позичальник, будучи попередньо ознайомлений із умовами кредитування, викладеними у паспорті споживчого кредиту, мав можливість відмовитися від договору без пояснення причин. Відповідач таким правом не скористався та до звернення позивача в суд із відповідним позовом не ставив під сумнів умови кредитування, як факт укладення кредитного договору в цілому.
Наявні у справі докази (платіжні доручення від 13.10.2021, 15.10.2021, 18.10.2021; довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 27.06.2025; інформація АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-16403 від 24.04.2026; виписка про рух коштів по картці №НОМЕР_5 ), не спростовані стороною відповідача, підтверджують, що на ім`я ОСОБА_1 АТ «Універсал Банк» емітовано платіжну картку № НОМЕР_5 . Транзакції здійснені у період з 13.10.2021 по 22.10.2021 на платіжну картку № НОМЕР_5 на загальну суму 22 000,00 грн ( 13.10.2021- 7 000,00 грн; 15.10.2021 - 2 750,00 грн; 15.10.2021 - 2 000,00 грн, 18.10.2021 - 2 000,00 грн; 18.10.2021 - 6 250,00 грн; 19.10.2021 -2 000,00 грн). Номер телефону НОМЕР_7 є фінансовим номером телефону за картковим рахунком платіжної картки №НОМЕР_5 та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 ( РНОКПП: НОМЕР_3 ) ( а.с. 42-44, 109-111, 147-151). 
Вказані докази є належними та достатніми для висновку про виконання первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свого обов`язку за кредитним договором № 878262576 від 13.10.2021.
Доказів протилежного матеріали справи не містять, як щодо укладення кредитного договору, так і належності відповідачу зазначеного номеру телефону, який вказаний у кредитному договорі та зазначений банком як фінансовий номер телефону ОСОБА_1 , чи ненадходження на нього смс-кодів, а також не отримання зазначених коштів, тобто відповідач не спростував факту отримання кредиту, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що позичальник, будучи вільним в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, погодив істотні умови зобов`язання. 
Відтак, доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву в обґрунтування того, що позивач не довів факту укладення сторонами договору № 878262576 від 13.10.2021, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 за період з 13.10.2021 по 14.12.2021 становить 54 188,75 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 31 844,35 грн - заборгованість по відсоткам ( а.с. 92-93). 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку, складеного ТОВ «ФК «Таліон Плюс», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 за період з моменту придбання заборгованості 14.12.2021 по 09.02.2022 становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по відсоткам ( а.с. 94). 
Згідно з випискою з особового рахунку позичальника ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021, складеною ТОВ «ФК «Ейс», заборгованість становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 95). 
Стороною відповідача дані розрахунки не спростовано, не надано власного розрахунку чи доказів виконання кредитного зобов`язання. 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України). 
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У частині першій статті 512 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Згідно зі статтею 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли унаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
У матеріалах справи наявні належно завірені копії договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с.54-59). 
Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від суми, сплаченої фактором клієнту, та меншими від загальної суми зобов`язання боржника. Разом з правом вимоги до фактора переходять інші права та обов`язки клієнт за кредитним договором. У випадку укладення сторонами більше ніж одного Реєстру прав вимоги, кожен наступний Реєстр прав вимог є самостійним додатком, та не змінює його (п. 2.2).
Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги (п. 4.1).
Відповідно пункту 1.3 договору, правом вимоги є всі права клієнта за кредитним договором, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Згідно з п. 8.1 цього договору, договір набуває чинності та всі права та обов`язки сторін за цим договором набувають повної юридичної сили з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками (за наявності її у сторони).
Строк дії вказаного договору згідно п. 8.2 було встановлено до 28 листопада 2019 року.
У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 31 грудня 2023 року включно ( а.с.59 зв.ст.- а.с.66). 
05.08.2020 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №05/0820-01, відповідно до якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором ( а.с.70-74). 
У подальшому додатковими угодами вносились зміни до договору факторингу №05/0820-01 від 05 серпня 2020 року, відповідно до яких, зокрема, строк його дії було продовжено до 30 грудня 2024 року включно ( а.с. 74- 75). 
11.07.2025 ТОВ «ФК «Ейс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту ( а.с. 79-84).
Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу №11/07/25 -Е від 11.07.2025, витяг з якого надав позивач, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ФК «Ейс» перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн- заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 - заборгованість по відсоткам ( а.с. 85-86). 
Наданий витяг з реєстру боржників до договору факторингу №11/07/25 -Е від 11.07.2025, а також витяг з реєстру прав вимоги №164 від 14.12.2021 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, витяг з реєстру прав вимоги №9 від 30.05.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 містять усі необхідні реквізити, зокрема підписи та печатки сторін.
Умовами укладених договорів факторингу між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Таліон Плюс», між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», передбачено право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі, відступати право вимоги на користь третіх осіб.
Вказані договори факторингу підтверджують належний перехід прав вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК Ейс».
При цьому, підписаний 31.12.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги №164 від 14.12.2021 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, в якому сторони підтвердили, що станом на 31.12.2021 фактором здійснено оплату суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за реєстром прав вимоги №164 від 14.12.2021 за договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с. 69), хоча і не єналежним доказом здійснення господарської операції або факту перерахування коштів, оскільки не є первинним документом, проте є достатнім доказом у цій справі на підтвердження обставин щодо виконання ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» умов вказаного договору факторингу в частині підтвердження здійснення ним як фактором оплати суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за реєстром прав вимоги №164 від 14.12.2021. 
У свою чергу відсутність у матеріалах справи первинних документів на підтвердження здійснення ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» суми фінансування за відступлення (передачу) прав вимог за реєстром прав вимог №164 від 14.12.2021 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, за наявності вказаного акту звірки взаємних розрахунків, не спростовує висновків суду про підтвердження належного переходу прав вимоги до відповідача від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ФК Ейс», оскільки доказів визнання вказаного договору факторингу та інших договорів факторингу неукладеними або недійсними матеріали справи не містять. 
З огляду на зазначене, суд вважає, що позивач ТОВ «ФК «Ейс» довів факт переходу до нього права вимоги до відповідача за укладеним кредитним договором № 878262576 від 13.10.2021. 
Отже, доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив щодо недоведення позивачем факту відступлення права грошової вимоги за нібито укладеним кредитним договором № 878262576 від 13.10.2021 від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» на першому етапі та непідтвердження передання вказаного права вимоги до останнього кредитора- ТОВ «ФК «Ейс» спростовуються наведеними доказами. 
Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів за договором кредитної лінії №878262576 від 13.10.2021 та сплати процентів за користування ними, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку. 
Надаючи оцінку доводам представника відповідача щодо невідповідності проведених позивачем розрахунків заборгованості, оскільки відповідно до п.1.7. нібито укладеного кредитного договору строк кредитування становить 30 днів та якщо припустити, що відповідач уклав кредитний договір, то відсотки повинні нараховуватись лише за 30 днів, суд виходить з такого. 
До позовної заяви позивач додав виписку з особового рахунку за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Ейс» становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість за процентами. 
З розрахунку первісного кредитора вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 станом на дату відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс» ( 14.12.2021), становить 54 188,75 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 31 844,35 грн - заборгованість по відсоткам, нарахованим за період з 13.10.2021 по 14.12.2021 ( а.с. 92-93). 
Згідно з розрахунком наступного кредитора, якому від первісного кредитора перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021 станом на дату відступлення права вимоги за вказаним кредитним договором від ТОВ «ФК «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» ( 30.05.2023) становить 92 213,55 грн, з яких: 22 000,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 70 213,55 грн - заборгованість по відсоткам, нарахованим за період з 13.10.2021 по 09.02.2022 ( а.с. 94). 
Пунктом 1.7. кредитного договору передбачено, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі - «дисконтний період»), а саме до 12.11.2021.
Відповідно до п. 1.9. договору порядок нарахування процентів, зокрема: на період строку, визначеного в п. 1.7. договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 127,75 процентів річних, що становить 0,35 процентів від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.9.1); 
Пунктом 1.9.3 договору визначено, що у порядку статті 212 Цивільного кодексу України сторони домовились, що відкладальною обставиною за даним договором щодо виникнення у позичальника зобов`язань по сплаті процентів за базовою процентною ставкою, що становить 1,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним, від дати отримання кредиту по дату закінчення дисконтного періоду є факт продовження користування кредитом понад строк дисконтного періоду.
У п. 1.12. договору сторони погодили, що факт користування позичальником сумою наданого кредиту після закінчення дисконтного періоду блокує можливість отримання позичальником нових траншів за договором та є відкладальною обставиною, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору) на наступних умовах: 
- зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 календарних днів від дати закінчення дисконтного періоду ( п.1.12.1); 
- з наступного дня після закінчення дисконтного періоду позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми кредиту за кожний день користування ним ( п. 1.12.2);
- проценти, в розмірі визначеному пунктами 1.9 або 1.12.2. договору, нараховуються на фактичну суму залишку кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня надання траншу за договором та до дня фактичного повернення всієї суми кредиту позичальником (п. 1.12.3). 
Отже, проценти за користування кредитом, нараховані за період з 13.10.2021 по 09.02.2022 в межах строку кредитування відповідно до п.п.1.7., 1.8., 1.9., 1.12. кредитного договору №878262576 від 13.10.2021, з урахуванням настання передбаченої умовами цього договору відкладальної обставини, в розумінні статті 212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії кредитної лінії (продовження загального строку дії договору), оскільки після спливу дисконтного періоду відповідач не погасив заборгованість, а продовжував користуватися кредитними коштами. 
У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача також необґрунтовано посилається нап.15 та п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, якими передбачено звільнення позичальника від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки, штрафу, пені за таке прострочення у період дії карантину та воєнного стану, в той час як вимог про стягнення штрафних санкцій позивач не заявляв. 
Відтак, надані позивачем розрахунки заборгованості відповідають умовам укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 кредитного договору №878262576 від 13.10.2021. 
Таким чином, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 878262576 від 13.10.2021 в розмірі 92 213,55 грн, та у зв`язку із цим про задоволення позову. 
Інші доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив, не спростовують вказаних висновків суду.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Відповідно до частин першої, другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» сплатило судовий збір у розмірі 2662,40 грн ( а.с. 1,2).
За частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
Позивач просив стягнути з ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. 
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача ( пункт 1 частини другої статті 141 ЦПК України). 
Згідно з частиною третьою статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Суд встановив, що адвокат адвокатського бюро «Соломко та партнери» Соломко О.В. надавав позивачу ТОВ «ФК «Ейс» професійну правничу допомогу на підставі договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, довіреності від 11.08.2025, ордера серії АІ №2004323, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №7073/10 від 19.10.2018 (а.с. 47-48, 96-97;100-101).
Пунктом 3.1. договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025 визначено, що отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається із суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору (додаток №1 до договору) (п. 3.3.). Гонорар сплачується шляхом перерахування коштів в безготівковій формі на рахунок Адвокатського бюро (п. 3.7.).
01 вересня 2025 року між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Соломка О.В. та ТОВ «ФК «Ейс» в особі директора Полякова О.В. укладено додаткову угоду №25770898889 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, відповідно до п.1 якої клієнт доручає, а адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту його прав та інтересів з питань, що відносяться до юрисдикції господарських судів, судів загальної юрисдикції, адміністративних судів, по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, відносно ОСОБА_1 договір №878262576 від 13.10.2021 ( а.с. 98). 
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг ( даний акт є невід`ємною частиною до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025), складеного 29 грудня 2025 року між виконавцем адвокатським бюро «Соломко та партнери» та клієнтом ТОВ «ФК «Ейс», виконавець надав, а клієнт отримав наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №878262576 від 13.10.2021- 2 години (вартість послуг 5 000,00 грн); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з боржника, - 2 години (вартість послуг 1 000,00 грн); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника, - 1 година (500,00 грн); підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок боржника, - 1 година ( вартість послуг 500,00 грн), всього на суму 7000,00 грн ( а.с. 99). 
У попередньому (орієнтовному) розрахунку витрат на правову допомогу, наведеному у позовній заяві, зазначено, що витрати на професійну правничу допомогу позивача становлять 7000,00 грн.
Витрати на професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанову Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, в сумі 7000,00 грн, є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами у цій справі. Вказані витрати є фактичними і неминучими, оскільки позивачу необхідна була правова допомога для звернення до суду з позовною заявою для захисту свого порушеного права. 
Разом із тим, представник відповідача, стверджуючи у відзиві на позовну заяву про неспівмірність витрат на правову допомогу з ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, клопотання про зменшення судових витрат на правову допомогу не подав. 
Зважаючи, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на оплату судового збору у сумі 2 662,40 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. 
Керуючись статями 258-259, 263-265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» заборгованість за договором кредитної лінії №878262576 від 13 жовтня 2021 року у розмірі 92 213 гривень 55 копійок
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати на сплату судового збору в сумі 2 662 гривні 40 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7 000 гривень.
Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс», код ЄДРПОУ 42986956, місцезнаходження: місто Київ, вулиця Поправки Юрія, будинок №6, кабінет №13. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . 
Повне рішення суду складено 10 червня 2026 року.
Суддя  Н. С. Бабич