Справа № 171/4315/25
2-о/171/17/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2026 року м. Апостолове Дніпропетровської області 
Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Мигалевича В.В.,
за участю секретаря – Жандарук В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-
ВСТАНОВИВ:
Заявник звернувся до суду із вказаною вище заявою, яка обґрунтована тим, що при видачі ID-картки - паспорту громадянина України нового зразка, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України і що містить безконтактний електронний носій, в документі була допущена помилка, яка перешкоджає їй володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. Так, під час звернення до Центру надання адміністративних послуг для оформлення ID-паспорту однією з вимог було надання нотаріально завіреного перекладу свідоцтва про народження. В свідоцтві про народження її ім`я записано, як « ОСОБА_2 », в перекладі свідоцтва про народження на українську мову, завіреному приватним нотаріусом Юлією Романченко 18 червня 2018 року за № 671, записано « ОСОБА_2 », що не збігається із записом її імені в паспорті громадянина України, що був виданий 29 січня 1998 року Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_2 ». Вважає, що причина неправильного написання її імені у одну літеру виникла ув`язку із неправильним перекладом імені українською. Внаслідок такої помилки, в неї на даний час, виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує її особу та правовстановлюючими документами, які були видані на її ім`я раніше. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності заявниці правовстановлюючих документів, а саме: Договору дарування нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів, серія та номер 186, виданий 26.02.2013 р.; Договору оренди землі, серія та номер: 9, виданого 28.08.2015 р. Апостолівською міською радою Апостолівського району Дніпропетровської області; свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 460 від 17 квітня 2015 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 , датою реєстрації 26.04.2011 р.; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 , датою реєстрації 10.07.2012 р. Таким чином, з метою надання заявниці можливості вільно розпоряджатися своєю власністю існує необхідність встановити юридичний факт, що вищезазначені правовстановлюючі документи належать, ОСОБА_1 .
У судове засідання заявник не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала, просила заяву задовольнити.
Представник заінтересованої особи центру надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Апостолівської міської ради до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі.
Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно з копією свідоцтва про народження ім`я заявниці вказано « ОСОБА_2 ».
В перекладі свідоцтва про народження на українську мову, завіреному приватним нотаріусом Юлією Романченко 18 червня 2018 року за № 671, ім`я заявниці записано « ОСОБА_2 ».
Паспорт серії НОМЕР_3 виданий Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 29.01.1998 року на ім`я – « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
ID-паспорт виданий 22.06.2018 року органом 1240 на ім`я – « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
Разом з цим, у витязі з Державного реєстру на нерухоме майно про реєстрацію права власності Договір дарування нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів, серія та номер 186, виданого 26.02.2013 р.; у витязі з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно прав та їх обтяжень Договір оренди землі, серія та номер: 9, виданого 28.08.2015 р. Апостолівською міською радою Апостолівського району Дніпропетровської області; свідоцтві про право на спадщину за заповітом №460 від 17 квітня 2015 року; свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 , датою реєстрації 26.04.2011 р.; свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 , датою реєстрації 10.07.2012 р. у рядку «власники» ім`я заявника зазначене як «ОСОБА_1 ». Вказані вище недоліки позбавляють заявника можливості реалізувати право власності стосовно належного їй майна, тож вона змушена звернутися до суду із вказаною вище заявою, в якій ставить питання про встановлення факту належності саме їй: Договору дарування нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів, серія та номер 186, виданого 26.02.2013 р.; Договору оренди землі, серія та номер: 9, виданого 28.08.2015 р. Апостолівською міською радою Апостолівського району Дніпропетровської області; свідоцтва про право на спадщину за заповітом №460 від 17 квітня 2015 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 , датою реєстрації 26.04.2011 р.; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 , датою реєстрації 10.07.2012 р., виданих на ім`я «ОСОБА_1 ».
З огляду на викладене суд зазначає наступне:
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Окрім того, відповідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.
Відповідно листа Верховного Суду України від 01.01.2012 р. «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.
Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту.
У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності ОСОБА_1 , Договору дарування нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів, серія та номер 186, виданого 26.02.2013 р.; Договору оренди землі, серія та номер: 9, виданого 28.08.2015 р. Апостолівською міською радою Апостолівського району Дніпропетровської області; свідоцтва про право на спадщину за заповітом №460 від 17 квітня 2015 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 , датою реєстрації 26.04.2011 р.; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 , датою реєстрації 10.07.2012 р., які видані на ім`я « ОСОБА_1 ».
Таким чином, суд вважає заявлені вимоги повністю доведеними, оскільки у судовому засіданні підтверджується обставина зазначення імені заявниці в ID-паспорті, виданому 22.06.2018 року органом 1240 на ім`я – « ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 », що відрізняється від імені заявниці, яке зазначене у паспорті громадянина України, що був виданий 29 січня 1998 року Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, де її ім`я зазначене, як « ОСОБА_2 ».
На підставі викладеного, керуючись ст. 315 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд, -
УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Центр надання адміністративних послуг Виконавчого комітету Апостолівської міської ради про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , Договору дарування нежитлової будівлі, магазину продовольчих товарів, серія та номер 186, виданого 26.02.2013 р.; Договору оренди землі, серія та номер: 9, виданого 28.08.2015 р. Апостолівською міською радою Апостолівського району Дніпропетровської області; свідоцтва про право на спадщину за заповітом №460 від 17 квітня 2015 року; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_1 , датою реєстрації 26.04.2011 р.; свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу за реєстраційним номером НОМЕР_2 , датою реєстрації 10.07.2012 р., виданих на ім`я «ОСОБА_1 ».
На рішення може бути подана апеляційна скарга в Дніпровський апеляційний суд через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Суддя: Мигалевич В.В.