ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 Справа № 917/1603/25 

Господарський суд Полтавської області у складі судді Мацко О.С., розглянувши матеріали справи
за позовною заявою Комунального підприємства «Спецкомунтранс», 37604, Полтавська обл., м. Миргород, вул. Шишацька, 86, код ЄДРПОУ 30131862,
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Автотранс-Ойл», 36008, м. Полтава, вул. Володимира В`язуна, 35, код ЄДРПОУ 36324681,
про визнання недійсними додаткових угод до договору про закупівлю та стягнення 785 645,19 грн.,
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області (вул. Шевченка, 1, м. Полтава, 36011, код ЄДРПОУ 41127020)

Секретар судового засідання: Токар А.В.
Представники сторін: згідно протоколу судового засідання

Суть спору:
Розглядається позовна заява Комунального підприємства «Спецкомунтранс» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Автотранс-Ойл» про визнання недійсними додаткових угод № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р. та стягнення 947 475,40 грн надмірно сплачених коштів згідно з вказаним договором (в ред. заяви про збільшення розміру позовних вимог від 16.12.2025 р. (вх. № 16303 від 16.12.2026 р.).
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.08.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою від 21.10.2025 р. було зупинено провадження у справі № 917/1603/25 до завершення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 920/19/24 та оприлюднення повного тексту ухваленої постанови.
22.01.2026 року судом було поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 19.02.2026 р.
У зв`язку з перебуванням судді Мацко О.С. на лікарняному, засідання суду в цей день не відбулося.
Ухвалою від 24.02.2026 р. призначено підготовче судове засідання у справі на 17.03.2026 р.
Протокольною ухвалою від 17.03.2026 року суд, зокрема, ухвалив прийняти заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог до розгляду (вх. № 16303 від 16.12.2025 року), залучено до участі у справі Північно-Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 07.04.2026 р.
Протокольною ухвалою від 07.04.2026 р. суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 05.05.2026 р.
Відповідач представництво в судове засідання 05.05.2026 р. не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.
Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.
Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Крім того, згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Під час розгляду справи по суті суд дослідив усі письмові докази, що містяться в матеріалах справи. 05.05.2026 р. судом проголошено скорочене рішення у даній справі, повідомлено порядок та строк його оскарження та час складання повного тексту рішення.

Аргументи учасників справи:
У позовній заяві КП «Спецкомунтранс» зазначало, що позивачем було проведено відкриті торги щодо закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (дизельне паливо в обсязі 100 547 л, бензин А-92 в обсязі 5 000 л). За результатами проведення відкритих торгів переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», з яким укладено Договір про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р. Предметом даного договору є товар за кодом ДК 021:2015:09130000-9 – Нафта і дистиляти (дизельне паливо в обсязі 100 547 л, бензин А-92 в обсязі 5 000 л). Згідно з п. 4.1 Договору ціна дизельного палива становить 33,84 грн з ПДВ за 1 літр, бензину А-92 – 33,84 грн з ПДВ за 1 літр.
Позивач зазначав, що в подальшому між сторонами в порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», укладено ряд додаткових угод, в результаті чого ціна товару фактично збільшилась на більше, ніж 10 % від початкової ціни одиниці товару.
На думку позивача, жодного належного обґрунтування та документального підтвердження факту підвищення (коливання) ціни за період дії договору ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» не надало, а встановлене законом обмеження у 10 % від початкової ціни одиниці товару має застосовуватись як максимальний ліміт щодо зміни ціни, а тому укладання додаткових угод № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р., якими збільшено ціну бензину та дизельного палива, є безпідставним, та з урахуванням вимог чинного законодавства вказані додаткові угоди підлягають визнанню недійсними.
Разом з тим, позивач зазначив, що, оскільки додаткові угоди підлягають визнанню недійсними, то розрахунок за поставлений товар повинен здійснюватися за ціною, вказаною в договорі № КЗ-162 від 24.02.2022 р., відповідно, грошові кошти у розмірі 785 645,19 грн (переплата) підлягають стягненню з ТОВ «Торговий Дім «Автотранс-Ойл» на користь Комунального підприємства «Спецкомунтранс».
Відповідач у відзиві від 08.09.2025 р. (вх. № 11472 від 08.09.2025 р.) проти позову заперечував, посилаюсь, зокрема, на те, що довідки Полтавської торгово-промислової палати відображали динаміку коливання (зростання) середньоринкових цін на нафтопродукти на внутрішньому ринку Полтавської області в порівнянні цін станом на дати, що відповідали датам укладення сторонами додаткових угод, які на даний час Позивач вважає таким, що мають бути визнані судом недійсними. Також відповідачем, окрім вищезгаданих довідок Полтавської торгово-промислової палати, які відображали динаміку коливання середньоринкових цін нафтопродукти, позивачеві були направлені листи, зміст яких містив інформацію про підвищення роздрібних та закупівельних цін на нафтопродукти на внутрішньому ринку Полтавської області, дані про середні регіональні ціни в Полтавські області на нафтопродукти та динаміку зміни цих цін протягом періоду, що передував укладенню кожної із додаткових угод до Договору № КЗ-162 від 24.02.2022 р. Додаткові угоди № 1-10 до Договору № КЗ-162 були підписані сторонами та виконані у повній відповідності із досягнутими домовленостями та згідно вимог чинного законодавства. У вищезгаданих листах відповідача містились пропозиції щодо підвищення цін на пальне та підписання додаткових угод № 1-7, 9, 10 до Договору № КЗ-162, при цьому жодних зауважень від відповідача щодо можливого припинення поставок, або припинення дії договору у разі відмови позивача від підписання Додаткових угод № 1-7, 9, 10 до Договору № КЗ-162, відповідачем позивачу заявлено не було. Позивачем не заявлялось ні в усній, ні в письмовій формі відмов або будь-яких заперечень від укладення Додаткових угод № 1-7, 9, 10 до Договору № КЗ-162. Позивачем не було заявлено будь-яких зауважень або претензій відносно неправомірності зміни ціни на товару. Відповідно до умов чинного законодавства передбачено право кожної із Сторін достроково розірвати договір, а п. 6.2.3. Договору № КЗ-162, передбачено також право Покупця достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Постачальником, повідомивши його у строк 10 днів. Отже, Позивач мав можливість відмовитись від підписання запропонованого та розірвати договір без жодних для себе негативних наслідків. Більше того, у випадку порушення умов Договору з боку відповідача, позивач мав можливість достроково розірвати цей Договір, чим позивач не скористався протягом дії Договору. Між тим, позивачем у 2022 р. було підписано додаткові угоди, зауважень та пропозицій щодо зміни їх змісту не було заявлено, умови додаткових угод сторонами у 2022 році виконувались без тиску та спонукання, позивачем сприймались досягнуті сторонами домовленості, підписувались товарно-супровідні документи, оплачувались рахунки за поставку товарів протягом терміну його дії за узгодженими Сторонами цінами. Таким чином, Сторонами у повній відповідності до умов укладеного Договору № КЗ-162 та чинного законодавства, зокрема закону України «Про публічні закупівлі» було укладено та виконано положення Договору № КЗ-162, а зміни, що вносились протягом дії зазначеного договору, на думку відповідача, відповідали волі Сторін та чинному законодавству України.
У відповіді на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Автотранс-Ойл», направленій до суду 11.09.2025 р. (вх. № 11673), позивач наголошував на тому, що у даній справі довідки регіональної Торгово-промислової палати не можуть вважатися належним документальним підтвердженням коливання ціни на ринку, оскільки вони містить відомості лише про середні роздрібні ціни на окремі дати, без даних щодо динаміки цін з моменту укладення договору чи останніх змін до нього. Наявність таких довідок не може свідчити про належне обґрунтування підстав для зміни істотних умов договору про закупівлю.
У зв`язку з цим позивач стверджував, що зміна ціни згідно з оспорюваними додатковими угодами є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановленим ст. 5 Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на що наявні підстави для визнання оспорених додаткових угод недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України та стягнення з відповідача безпідставно надмірно сплачених коштів за вказаними додатковими угодами.
16.12.2025 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 16.12.2025 р. (вх. № 16303), у якій вказав, що розмір надмірно сплачених коштів згідно з Договором про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р. становить 947 475,40 грн та просив стягнути вказану суму з відповідача.
У судовому засіданні 17.03.2026 року суд дійшов висновку про необхідність прийняття вказаної заяви та вирішив розглядати заявлені позовні вимоги у відповідній редакції.
26.03.2026 року до суду надійшло пояснення Північно-Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Північно-Східного офісу Держаудитслужби у Полтавській області від 26.03.2026 р. (вх. № 3959), у якому останній підтримав позовні вимоги Комунального підприємства «Спецкомунтранс» у цій справі та просив задовольнити їх в повному обсязі.
Інших заяв по суті спору до суду не надходило.

Виклад обставин справи, встановлених судом:
24.02.2022 року за результатами проведення процедури закупівлі UA-2022-01-21-002333-с між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Автотранс-Ойл» було укладено договір про закупівлю № КЗ-162 (Т. 1, а. с. 82-83).
За умовами Договору № КЗ-162 сторони, зокрема, узгодили наступне:
Постачальник (ТОВ «ТД Автотранс-Ойл») зобов`язувався у 2022 році поставити Покупцеві (КП «Спецкомунтранс»): Нафта і дистиляти за кодом ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09130000-9 (дизельне паливо та бензин А-92) (надалі - товар), а Покупець – прийняти і оплатити такі товари за власні кошти підприємства та кошти місцевого бюджету (п. 1.1 Договору № КЗ-162);
- Найменування, номенклатура, кількість та асортимент товару: дизельне паливо 100 547 літрів, бензин А-92 - 5 000 літрів (п. 1.2. Договору № КЗ-162);
- Поставка товару здійснюється по скетч-картках (талонах номіналом - 10 л., 20 л.) встановленого Постачальником зразка. Термін дії талонів - календарний рік (п. 1.4 Договору № КЗ-162);
- Постачальник повинен передати (поставити) Покупцю товари, якість яких відповідає вимогам та стандартам. Підтвердженням якості з боку Постачальника є сертифікат відповідності або паспорт якості (п. 2.1 Договору № КЗ-162);
- Загальна сума Договору становить 3 571 710,48 грн, в тому числі ПДВ 595 285,08 грн. Покупцем здійснюється оплата товару за Договором за власні кошти підприємства, в сумі 2 471 710,48 гривень, в тому числі ПДВ 411 951,75 гривень та за кошти місцевого бюджету, в сумі 1 100 000,00 гривень, в тому числі ПДВ 183 333,33 гривень (п. 3.1 Договору № КЗ-162);
- Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо 33,84 гривень з ПДВ за 1 літр, бензин А-92 – 33,84 гривень з ПДВ за 1 літр. Ціна за одиницю товару визначається по діючій ціні на день відпуску товару, але не вище акцептованої цінової пропозиції (п. 4.1 Договору № КЗ-162);
- Оплату Покупець проводить шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання видаткової накладної, можлива відстрочка платежу до 15 (п`ятнадцяти) календарних днів (п. 4.3 Договору № КЗ-162);
- В разі перевищення діючої ціни товару на день відпуску до акцептованої ціни, ціна за одиницю товару може змінитись не більш як на 10 (десять) відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п. 4.5 Договору № КЗ-162);
- При ініціюванні збільшення ціни товару (вартість товару за 1 літр) Постачальник письмово повідомляє про це Покупця не пізніше ніж за 3 (три) календарних дні, а також одночасно надає Покупцю офіційний документ (оригінал або завірену Постачальником копію) виданий Торгово-промислової палати України, який підтверджує зростання ціни товару на ринку, та в двох примірниках проект додаткової угоди до договору (п. 4.6 Договору № КЗ-162);
- Скетч-картки (талони) повинні бути отоварені Покупцем протягом календарного року - по 31.12.2022 року (п. 5.1 Договору № КЗ-162);
- Товар вважається поставленим Постачальником і прийнятим Покупцем з моменту підписання Сторонами видаткової накладної (п. 5.3 Договору № КЗ-162);
- Місце поставки Товару є АЗС Постачальника на території міста Миргород Полтавської області (п. 5.5 Договору № КЗ-162);
- Строк поставки товару з моменту підписання договору по 31.12.2022 року (п. 5.6 Договору № КЗ-162);
- Постачальник має право у разі збільшення закупівельних ринкових цін на нафтопродукти, збільшення роздрібних цін на нафтопродукти розірвати достроково цей Договір письмово попередивши про це Покупця у строк за 10 днів, без застосування будь-яких штрафних санкцій стосовно себе (п. 6.4.4 Договору № КЗ-162);
- Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і діє по 31.12.2022 року (п. 10.1 Договору № КЗ-162);
- Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної у договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (п. 10.2 Договору № КЗ-162);
- Всі зміни до цього Договору здійснюються шляхом підписання додаткових угод і є невід`ємними його частинами (п. 11.3 Договору № КЗ-162);
- Всі додатки до Договору є невід`ємною його частиною (п. 12.1 Договору № КЗ-162).
В подальшому до Договору № КЗ-162 сторони уклали ряд додаткових угод, за якими внесли зміни щодо номенклатури, кількості закупівлі та збільшили ціну за одиницю товару.
Так, у додатковій угоді № 1 від 26.04.2022 р. (Т. 1, а. с. 84) п. 1.2 та п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладені у нових редакціях: « 1.2. Найменування, номенклатура, кількість та асортимент товару: дизельне паливо 91 465,34 літрів, бензин А-92 - 4 961,88 літрів. 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 37,20 гривень з ПДВ за 1 літр, бензин А-92 – 34,10 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 2 від 27.04.2022 р. (Т. 1, а. с. 86) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 38,66 гривень з ПДВ за 1 літр, бензин А-92 – 34,10 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 3 від 11.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 87) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 42,22 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 4 від 23.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 89) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 46,39 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 5 від 24.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 90) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 50,98 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 6 від 24.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 91) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 56,07 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 7 від 25.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 93) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 57,00 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 9 від 08.08.2022 р. (Т. 1, а. с. 95) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 55,98 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 10 від 24.08.2022 р. (Т. 1, а. с. 95) п. 4.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 4.1. Ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо – 54,98 гривень з ПДВ за 1 літр».
У додатковій угоді № 11 від 27.12.2022 р. (Т. 1, а. с. 96) п. 3.1 Договору № КЗ-162 викладений у новій редакції: « 3.1. Сума Договору складає: 2 871 956,20 грн, у т.ч. ПДВ (1 099 518,20 грн у т.ч. ПДВ - кошти місцевого бюджету)».
Також в матеріалах справи містяться копії цінових довідок Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/540 від 31.10.2022 р. та № 24.14-05/541 від 31.10.2022 р., у яких відображено рівень цін на дизельне паливо та бензин А-92 станом на 26.04.2022 р., № 24.14-05/542 від 31.10.2022 р., у якій відображено рівень цін на дизельне паливо станом на 27.04.2022 р., № 24.14-05/543 від 31.10.2022 р., у якій відображено рівень цін на дизельне паливо станом на 11.05.2022 р., № 24.14-05/544 від 31.10.2022 р., у якій відображено рівень цін на дизельне паливо станом на 23.05.2022 р., № 24.14-05/545 від 31.10.2022 р., у якій відображено рівень цін на дизельне паливо станом на 24.05.2022 р., та № 24.14-05/546 від 31.10.2022 р., у якій відображено рівень цін на дизельне паливо станом на 25.05.2022 р. (Т. 1, а. с. 84-86, 88, 89, 92, 93).
На виконання умов Договору та додаткових угод відповідач в період з 24.02.2022 р. по 13.12.2022 р. поставив Покупцю (КП «Спецкомунтранс») дизельне паливо у кількості 55 870 літрів на загальну суму 2 838 116,20 грн та бензин А-92 у кількості 1 000 літрів на загальну суму 33 840,00 грн, що підтверджується видатковими накладними № 0000-028125 від 03.03.2022 р., № 0000-045359 від 12.05.2022 р., № 0000-045396 від 12.05.2022 р., № 0000-046586 від 17.05.2022 р., № 0000-047975 від 17.05.2022 р., № 0000-050038 від 17.05.2022 р., № 0000-050779 від 03.06.2022 р., № 0000-051922 від 07.06.2022 р., № 0000-052963 від 10.06.2022 р., № 0000-053001 від 10.06.2022 р., № 0000-054242 від 15.06.2022 р., № 0000-057015 від 23.06.2022 р., № 0000-058218 від 28.06.2022 р., № 0000-058852 від 29.06.2022 р., № 0000-061194 від 06.07.2022 р., № 0000-062976 від 11.07.2022 р., № 0000-063715 від 13.07.2022 р., № 0000-064190 від 14.07.2022 р., № 0000-065623 від 19.07.2022 р., № 0000-067566 від 25.07.2022 р., № 0000-067956 від 26.07.2022 р., № 0000-071239 від 05.08.2022 р., № 0000-0725561 від 09.08.2022 р., № 0000-072950 від 10.08.2022 р., № 0000-074248 від 15.08.2022 р., № 0000-076521 від 22.08.2022 р., № 0000-079069 від 01.09.2022 р., № 0000-079067 від 01.09.2022 р., № 0000-079112 від 02.09.2022 р., № 0000-079225 від 07.09.2022 р., № 0000-079255 від 08.09.2022 р., № 0000-079290 від 12.09.2022 р., № 0000-079310 від 13.09.2022 р., № 0000-079353 від 14.09.2022 р., № 0000-079379 від 15.09.2022 р., № 0000-079491 від 22.09.2022 р., № 0000-079511 від 23.09.2022 р., № 0000-079542 від 26.09.2022 р., № 0000-079392 від 28.09.2022 р., № 0000-079591 від 28.09.2022 р., № 0000-079653 від 03.10.2022 р., № 0000-079720 від 05.10.2022 р., № 0000-079762 від 07.10.2022 р., № 0000-080120 від 31.10.2022 р., № 0000-080160 від 01.11.2022 р., № 0000-080176 від 02.11.2022 р., № 0000-080303 від 09.11.2022 р., № 0000-080365 від 11.11.2022 р., № 0000-080497 від 17.11.2022 р., № 0000-080782 від 01.12.2022 р., № 0000-081003 від 09.12.2022 р. та № 0000-081067 від 13.12.2022 р. (Т. 1, а. с. 55-81).
Позивачем, в свою чергу, здійснена оплата отриманого товару на загальну суму 2 871 956,20 грн, що підтверджується відповідними платіжними документами (Т. 1 а. с. 24-28, 104-126).
Позивач стверджує, що додаткові угоди № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р. було укладено з порушенням п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», з огляду на що звернувся до суду з даним позовом про визнання недійсними вказаних додаткових угод та стягнення з ТОВ «Торговий Дім Автотранс-Ойл» на користь Комунального підприємства «Спецкомунтранс» надмірно сплачених грошових коштів у сумі 947 475,40 грн.
Перелік доказів, якими позивач обґрунтовує наявність обставин, що є предметом доказування у даній справі: Договір про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р., додаткові угоди № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до вказаного договору, цінові довідки Полтавської торгово-промислової палати № 24.14-05/540 від 31.10.2022 р., № 24.14-05/541 від 31.10.2022 р., № 24.14-05/542 від 31.10.2022 р., № 24.14-05/543 від 31.10.2022 р., № 24.14-05/544 від 31.10.2022 р., № 24.14-05/545 від 31.10.2022 р. та № 24.14-05/546 від 31.10.2022 р., видатковими накладними № 0000-028125 від 03.03.2022 р., № 0000-045359 від 12.05.2022 р., № 0000-045396 від 12.05.2022 р., № 0000-046586 від 17.05.2022 р., № 0000-047975 від 17.05.2022 р., № 0000-050038 від 17.05.2022 р., № 0000-050779 від 03.06.2022 р., № 0000-051922 від 07.06.2022 р., № 0000-052963 від 10.06.2022 р., № 0000-053001 від 10.06.2022 р., № 0000-054242 від 15.06.2022 р., № 0000-057015 від 23.06.2022 р., № 0000-058218 від 28.06.2022 р., № 0000-058852 від 29.06.2022 р., № 0000-061194 від 06.07.2022 р., № 0000-062976 від 11.07.2022 р., № 0000-063715 від 13.07.2022 р., № 0000-064190 від 14.07.2022 р., № 0000-065623 від 19.07.2022 р., № 0000-067566 від 25.07.2022 р., № 0000-067956 від 26.07.2022 р., № 0000-071239 від 05.08.2022 р., № 0000-0725561 від 09.08.2022 р., № 0000-072950 від 10.08.2022 р., № 0000-074248 від 15.08.2022 р., № 0000-076521 від 22.08.2022 р., № 0000-079069 від 01.09.2022 р., № 0000-079067 від 01.09.2022 р., № 0000-079112 від 02.09.2022 р., № 0000-079225 від 07.09.2022 р., № 0000-079255 від 08.09.2022 р., № 0000-079290 від 12.09.2022 р., № 0000-079310 від 13.09.2022 р., № 0000-079353 від 14.09.2022 р., № 0000-079379 від 15.09.2022 р., № 0000-079491 від 22.09.2022 р., № 0000-079511 від 23.09.2022 р., № 0000-079542 від 26.09.2022 р., № 0000-079392 від 28.09.2022 р., № 0000-079591 від 28.09.2022 р., № 0000-079653 від 03.10.2022 р., № 0000-079720 від 05.10.2022 р., № 0000-079762 від 07.10.2022 р., № 0000-080120 від 31.10.2022 р., № 0000-080160 від 01.11.2022 р., № 0000-080176 від 02.11.2022 р., № 0000-080303 від 09.11.2022 р., № 0000-080365 від 11.11.2022 р., № 0000-080497 від 17.11.2022 р., № 0000-080782 від 01.12.2022 р., № 0000-081003 від 09.12.2022 р. та № 0000-081067 від 13.12.2022 р., платіжні документи та ін.

Оцінка аргументів учасників справи з посиланням на норми права, якими керувався суд:
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.
Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).
Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір поставки.
Відповідно до ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом № 922-VIII (тут і надалі - у редакції, чинній станом на час укладення договору про закупівлю та оспорюваних додаткових угод до нього).
Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону № 922-VIII відносини, пов`язані зі сферою публічних закупівель, регулюються виключно цим Законом і не можуть регулюватися іншими законами, крім випадків, встановлених цим Законом.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 цього Закону договір про закупівлю визначається як господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі / спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.
Основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього урегульовані статтею 41 Закону № 922-VIII, частиною першою якої визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із частиною першою статті 652 ЦК України разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.
Частиною четвертою статті 41 Закону № 922-VIII визначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції / пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі / спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції / пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.
За загальним правилом істотні умови договору про закупівлю, однією з яких є ціна товару, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі (частина п`ята статті 41 Закону № 922-VIII). Однак зазначена норма передбачає випадки, коли допустима зміна істотних умов договору про закупівлю.
Так, згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції Закону № 114-ІХ, чинній до 26.06.2021 р.) істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадку, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 % пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку в разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.
Законом № 1530-ІХ внесено зміни до Закону № 922-VIII та викладено пункт 2 частини п`ятої статті 41 цього Закону в такій редакції (чинній на момент укладення додаткових угод № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р.): «Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії».
У постанові від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24 Великою Палатою Верховного Суду роз`яснено, що внесеними Законом № 1530-IX змінами у першому реченні пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII слова «підписання договору про закупівлю» замінені словами «підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару», а друге речення після слів «дизельного пального» доповнено словом «природного». Ці зміни полягали, зокрема, у корегуванні обмеження щодо мінімального 90-денного строку змін до ціни за одиницю товару після підписання договору про закупівлю. Водночас порогове значення у 10 % залишилося незмінним і застосовується й надалі.
Так, на відміну від норм пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII у редакції Закону № 114-ІХ, який урегульовував можливість збільшення ціни за одиницю товару не частіше ніж один раз на 90 днів лише з моменту підписання договору про закупівлю, положеннями цього пункту в редакції Закону № 1530-IX визначено, що строк зміни умов договору може відраховуватись як з моменту підписання договору, так і з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Тобто редакцією цієї норми законодавець передбачив лише можливість внесення зміни до ціни договору неодноразово: вперше - один раз у перші 90 днів з дня підписання договору; другий і подальші рази - один раз на 90 днів, які починаються з моменту останньої зміни ціни.
Іншими словами, зміни та доповнення до пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII, внесені Законом № 1530-IX, стосуються лише встановлення альтернативного варіанта визначення моменту початку обчислення строку для зміни ціни за одиницю товару - 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю або 90 днів з моменту внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару.
Проте пунктом 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII як у редакції, викладеній Законом №114-ІХ, так і в редакції, викладеній Законом № 1530-ХІ, однаково передбачено, що такі обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовуються у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.
При цьому згідно з положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII зміна ціни в договорі закупівлі допускається лише за умови, що збільшення ціни буде пропорційним збільшенню ціни цього товару на ринку в разі коливання його ціни на ринку.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24 також встановила, що як коливання ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни товару на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період укладання договору і до внесення відповідних змін до нього.
Водночас, на підтвердження факту коливання ціни на товар., у документі, який видає компетентна організація, має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почали змінюватися ціни на ринку, - як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження.
Законом № 922-VIII не передбачено форму / вигляд інформації щодо такого коливання, внесення змін до договору про закупівлю можливе у випадку саме факту коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.
Під час визначення щодо доказів на підтвердження коливання ціни товару на ринку слід виходити як з аналізу норм чинного законодавства щодо повноважень та функцій суб`єктів надання такої інформації (наприклад, до цих суб`єктів можна віднести, Державну службу статистики України, на яку постановою КМУ від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» покладено функцію з контролю за цінами в частині здійснення моніторингу динаміки цін (тарифів) на споживчому ринку; державне підприємство «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків», яке на замовлення суб`єкта господарювання виконує цінові / товарні експертизи, зокрема, щодо відповідності ціни договору наявній кон`юнктурі певного ринку товарів; ТПП України, яка у межах власних повноважень надає послуги щодо цінової інформації, тощо), так і положень щодо доказів, які закріплені у главі 5 розділу І ГПК України.
Таким чином, з-поміж іншого, довідки, експертні висновки ТПП України, тощо можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку. Втім судам у порядку статті 86 ГПК України слід їх досліджувати та оцінювати за критеріями належності, допустимості, достовірності, вірогідності з точку зору саме факту коливання ціни на товар (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2023 року у справі № 926/3244/22).
Станом на момент підписання Договору про закупівлю № КЗ-162 від 22.03.2021 р. сторони погодили всі істотні умови – предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Цивільного кодексу України та Закону України «Про публічні закупівлі».
Як встановлено судом, згідно з п. 4.1 Договору № КЗ-162 від 22.03.2021 р. ціна і кількість товару визначається згідно акцептованої цінової пропозиції, а саме: дизельне паливо 33,84 гривень з ПДВ за 1 літр, бензин А-92 – 33,84 гривень з ПДВ за 1 літр. Ціна за одиницю товару визначається по діючій ціні на день відпуску товару, але не вище акцептованої цінової пропозиції.
Необхідність укладення додаткових угод до договору Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Автотранс-Ойл» обґрунтовувалась збільшенням ціни товару.
На підтвердження підстав для укладення додаткових угод до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 22.03.2021 р. та збільшення ціни за одиницю товару відповідач посилався на цінові довідки Полтавської торгово-промислової палати, в яких вказано інформацію про рівень цін на дизельне паливо та бензин А-92 станом на визначені дати.
Судом береться до уваги, що коливання ціни товару на ринку передбачає динаміку ціни товару у бік збільшення за період з моменту укладення договору та до моменту виникнення необхідності у внесенні відповідних змін, зумовлених таким коливанням. Тобто, повинно бути доведено наявність коливання ціни у бік підвищення на ринку за період з дати укладення основного договору до дати укладення додаткових угод.
Суд вважає, що довідки Полтавської ТПП не можуть бути достатніми підставами для збільшення ціни, оскільки не містять відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, а також не містить аналізу зміни вартості пального на конкретну дату укладання додаткових угод у порівнянні з попередніми періодами від дати укладання основного договору чи від дати укладання попередньої додаткової угоди, у зв`язку з чим не містять належного обґрунтування для зміни істотних умов договору на підставі п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», відповідно вказана інформація не може підтверджувати коливання ціни на товар.
Аналогічних висновків щодо неправомірності використання для змін істотних умов договору закупівлі довідок із відсутністю відомостей щодо динаміки ціни на предмет закупівлі, відсутністю аналізу вартості товару на конкретну дату у порівнянні з попередніми періодами дати укладання договору дійшов Верховний Суд у постановах від 15.06.2022 р. у справі № 924/674/21, від 22.06.2022 р. у справі № 917/1062/21 та від 21.11.2025 р. у справі № 920/19/24.
Крім того, довідки Полтавської ТПП, на які відповідач посилався як на підставу для укладення додаткових угод № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р., датовані 31.10.2022 року, а отже вони були надані відповідачу після укладення вказаних додаткових угод. Доказів наявності цих довідок на момент звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім Автотранс-Ойл» до Комунального підприємства «Спецкомунтранс» із пропозиціями про внесення змін до Договору № КЗ-162 від 24.02.2022 р. в частині збільшення ціни на товар в матеріалах справи відсутні.
Також при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).
Виключно коливання цін на ринку нафтопродуктів не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.
Зазначеної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 11.05.2023 у справі № 910/17520/21, від 21.11.2025 у справі № 920/19/24.
Згідно ч. 4 ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З урахуванням вищенаведеного та на підставі поданих доказів суд дійшов висновку, що сторонами укладено додаткові угоди № 1 від 26.04.2022 р., № 2 від 27.04.2022 р., № 3 від 11.05.2022 р., № 4 від 23.05.2022 р., № 5 від 27.05.2022 р., № 6 від 24.05.2022 р., № 7 від 25.05.2022 р., № 9 від 08.08.2022 р. та № 10 від 24.08.2022 р. до Договору про закупівлю № КЗ-162 від 24.02.2022 р. з порушення вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України та ч. 1 та ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України та внесено зміни до істотних умов Договору № КЗ-162 від 24.02.2022 р. без належного обґрунтування та документального підтвердження коливання ціни такого товару на ринку, та із перевищенням максимального ліміту щодо зміни початкової ціни, визначеної в Договорі № КЗ-162.
За наслідками укладення та виконання вказаних додаткових угод позивачу завдано матеріальної шкоди (збитків) у вигляді зайво (надмірно) сплачених коштів в загальній сумі 947 475,40 грн з ПДВ, що підтверджується наявними в матеріалах справи розрахунком зайво (безпідставно) сплачених коштів КП «Спецкомунтранс» на користь ТОВ «Торговий Дім Автотранс-Ойл» внаслідок безпідставного збільшення ціни за одиницю товару за Договором № КЗ-162 (Т. 2, а. с. 53), видатковими накладними (Т. 1, а. с. 55-81), рахунками (Т. 1, а. с. 29-55) та платіжними документами (Т. 1 а. с. 24-28, 104-126).
Вказаний розрахунок відповідачем не спростований.
За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, судом не виявлено на підставі наявних доказів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве та вирішальне значення для правильного вирішення спору.
Положеннями статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно зі ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Подібний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 р. у справі № 917/2101/17 та аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 129/1033/13-ц.
Такий підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні від 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».
Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику зазначеного Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи вище викладене, суд дійшов до висновку, що позов підтверджений належними та допустимим доказами та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходив із наступного.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З огляду на викладене, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.129,233-234,238-240 ГПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.
2. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 26.04.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
3. Визнати недійсною додаткову угоду № 2 від 27.04.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
4. Визнати недійсною додаткову угоду № 3 від 11.05.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
5. Визнати недійсною додаткову угоду № 4 від 23.05.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
6. Визнати недійсною додаткову угоду № 5 від 27.05.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
7. Визнати недійсною додаткову угоду № 6 від 24.05.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
8. Визнати недійсною додаткову угоду № 7 від 25.05.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
9. Визнати недійсною додаткову угоду № 9 від 08.08.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
10. Визнати недійсною додаткову угоду № 10 від 24.08.2022 до Договору про закупівлю від 24.02.2022р. № КЗ-162 укладеного між Комунальним підприємством «Спецкомунтранс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ».
11. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ» (36008, м. Полтава, вул. вул. Володимира В`язуна, 35, ідентифікаційний код: 30131862) на користь Комунального підприємства «Спецкомунтранс» (37604, місто Миргород, вулиця Шишацька,86, Полтавська область, ідентифікаційний код: 30131862) грошові кошти в сумі 947 475,40 грн.
12. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ АВТОТРАНС -ОЙЛ» (36008, м. Полтава, вул. вул. Володимира В`язуна, 35, ідентифікаційний код: 30131862) на користь Комунального підприємства «Спецкомунтранс» (37604, місто Миргород, вулиця Шишацька,86, Полтавська область, ідентифікаційний код: 30131862) 33 171,30 грн судового збору.
13. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ст.ст.256,257 ГПК України. 

Повне рішення складено 25.05.2026 р. (у зв"язку з перебуванням судді на лікарняному до 22.05.2026р. включно).

Суддя О.С. Мацко