Справа №: 343/1136/26 
Провадження №: 3/343/264/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 червня 2026 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі судді Монташевич С.М., розглянувши об`єднаний адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , українки, громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , притягувалась до адміністративної відповідальності востаннє 07.05.2026 за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 2 ст. 130 КУпАП,
В С Т А Н О В И В:

І. Опис обставин, які встановив суд під час розгляду справи:
ОСОБА_1 повторно протягом року вчинила порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Правопорушення вчинила при таких обставинах:
14 квітня 2026 року о 00:10 год у м. Долина по вул. Міцкевича Калуського району Івано-Франківської області ОСОБА_1 повторно протягом року керувала транспортним засобом "Mitsubishi Outlander", д.н.з. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного закладу № 7 від 14.04.2026, чим порушила вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху. 
Крім того, ОСОБА_1 відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 665785 від 14.05.2026 ставиться у провину те, що вона 14.04.2026 о 00:10 год у м. Долина по вул. Міцкевича, керуючи автомобілем "Mitsubishi Outlander", д.н.з. НОМЕР_2 , перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно, чим порушила вимоги п. 10.1 ПДР України, та скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка рухалась проїздною частиною дороги, внаслідок чого остання звернулась у медичний заклад. 
ІІ. Позиція особи, яка притягується до адміністративної відповідальності:
у судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Повідомлення про виклик до суду було направлене ОСОБА_1 за вказаною у протоколах адресою, яке повернулося з відміткою про його отримання, на що вказує рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 54). Крім того, на вказаний нею у протоколах номер телефону здійснювалися дзвінки з метою повідомлення про розгляд справи (а.с. 53). Також дані РНОКПП особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внесені в систему документообігу "Д-З", що забезпечує можливість останньої отримувати судові повістки у застосунку "Дія".
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також зобов`язана демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо її, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, та максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Зокрема, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (пункт 69).
Отже, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складені відносно неї протоколи та подальший розгляд в Долинському районному суді Івано-Франківської області справи про адміністративні правопорушення, отримавши повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася.
Враховуючи зазначені обставини та вимоги ст. 268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачені ст. 124, 130 КУпАП, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 .
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:
на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, надані такі докази, які суд дослідив під час розгляду справи, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 665776 від 14.05.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, яке поставлено у провину ОСОБА_3 . У протоколі наявні відмітка про отримання копії протоколу та пояснення: "з показником не згідна, випила Revo і пиво" (а.с. 1);
- роздруківку з алкотестера 6810, згідно з якою результат тесту № 13901, який пройшла ОСОБА_3 о 14.04.2026 о 01:08 - 1,63 проміле (а.с. 2, 3). В роздруківках наявні відмітки про відмову особи, яку тестують, від їх підписання;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою приладу Драгер 6810, в якому вказано, що підставою огляду ОСОБА_3 були виявлені в неї ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення координації рухів. Огляд проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 1,63 %. У графі "З результатами згоден" вказано: " ОСОБА_3 , відмовилася" (а.с. 5);
- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/5701, яке чинне до 14.10.2026, згідно з якими газоаналізатор Alcotest 6810 відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 (а.с. 21);
- направлення на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в КНП "Долинська багатопрофільна лікарня", яке складене 14.04.2026 о 01:25 (а.с. 6);
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.04.2026, згідно з яким ОСОБА_3 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (концентрація етанолу в крові 1,52 проміле, алкотест Драгер - 1,29 проміле), дата і точний час огляду 14.04.2026 о 01:30 (а.с. 2);
- письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 14.04.2026, в яких останні вказали, що 14.04.2026 за кермом автомобіля "Міцубісі Аутлендер" , за яким вони слідували, перебувала ОСОБА_6 , а коли вона після зупинки почала здійснювати задній рух, здійснила наїзд на пішохода (а.с. 10, 11);
- відеозаписи на оптичних дисках DVD-R з написами "Черкас" (а.с. 22-23), оглянувши які, суд установив, що ОСОБА_3 під час спілкування із поліцейськими не заперечила факт керування транспортним засобом, її ж незгода із діями працівників поліції зводилася до того, що наїзд на пішохода вона не здійснювала. ОСОБА_3 як водійка транспортного засобу пройшла огляд на факт вживання алкоголю як на місці події (результат тесту - 1,63 проміле), так і в лікувальному закладі (як за допомогою приладу Драгер, так і за допомогою інших медичних досліджень). Після чого під час складення адмінматеріалів їй були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, ознайомлено зі змістом протоколів, у тому числі за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суттю правопорушень, а також запропоновано надати пояснення, чим вона скористалася, та отримала копії протоколів, в чому розписалася. Вкотре заперечила факт наїзду на пішохода, вказуючи, що вона його об`їхала та з`їхала на другу сторону; 
- копії фотосвітлин, які описані нижче (а.с. 24-25).
- постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2025, яка набрала законної сили, та відповідно до якої суд визнав ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на неї стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавленням права керування транспортним засобом на строк один рік (а.с. 18-20). 
Таким чином, надані докази є належними та допустимими, у своїй сукупності дозволяють встановити дійсні обставини вчинення адміністративного правопорушення та процедуру його фіксування, повністю узгоджуються між собою.
Незважаючи на розбіжності у зазначенні прізвища особи ( ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ) у наданих доказах, суд уважає, що вони стосуються однієї і тієї ж особи. Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що інші ідентифікуючі дані (зокрема, дата народження, місце проживання), зазначені в документах на прізвище ОСОБА_7 та на прізвище ОСОБА_8 , є ідентичними. Більше того, використання в частині матеріалів подвійного запису "Черкас (Титиш)" усуває будь-які сумніви щодо особистості та підтверджує взаємозв`язок між цими прізвищами. Тобто зазначені розбіжності мають технічний характер і не є перешкодою для розгляду справи по суті стосовно вказаної особи.
Також працівники поліції до адмінматеріалів долучили: рапорт від 14.04.2026, в якому зазначено, що 14.04.2026 о 00:19 надійшло повідомлення зі служби "102" про те, що ...автомобіль "Міцубісі Аутлендер" під керуаннм ОСОБА_3 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 .... (а.с. 9); постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 7194470 від 14.05.2026, згідно з якою ОСОБА_9 притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч. 1 ст. 127 КУпАП (а.с. 13); протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 665785 від 14.05.2026, відповідно до якого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальносі за ст. 124 КУпАП (а.с. 14) та протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 640257 від 14.04.2026, відповідно до якого ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальносі за ч. 5 ст. 126 КУпАП (а.с. 15). Вказані документи не є доказами винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, однак вказують на обставини, які мали місце під час події 14.04.2026. Крім того дані описаного рапорту повністю узгоджуються з іншими матеріалами справи в частині фіксування подій, які послужили підставою для виклику. Письмові ж пояснення очевидців події узгоджуються з іншими матеріалами справи.
На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, надано такі докази:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 665785 від 14.05.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, поставленого у провину ОСОБА_3 , а саме: керуючи автомобілем 14.04.2026 о 00:10, перед початком дорожнього руху, не переконалася, що це буде безпечно та скоїла наїзд на пішохода. ОСОБА_3 із протоколом ознайомлена, що підтвердила своїм підписом (а.с. 31);
- схему місця ДТП , яка сталася 14.04.2026 о 00:15 у м. Долина по вул. Міцкевича, згідно з якою у транспортному засобі "Міцубісі", н.з. НОМЕР_2 , пошкоджено лакофарбове покриття. Вказано вид пригоди - наїзд на пішохода (а.с. 34);
- копії фотосвітлин, на яких зафіксований автомобіль "Mitsubishi Outlander", д.н.з. НОМЕР_2 , після події (а.с. 49-50);
- копії висновка з медичного закладу, роздруківок із приладу Драгер, рапорта від 14.04.2026, пояснень ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 14.04.2026, постанови про накладення адміністратвиного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 14.05.2026, протоколів про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 665776 від 14.05.2026, серії ЕПР1 № 640257 від 14.04.2026, оптичні диски DVD-R (а.с. 32, 33, 37, 38, 39-40, 41, 42, 43, 47-48), що описані вище.
ІV. Оцінка суду та застосовані норми права:
оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов таких висновків.
Так, даючи оцінку наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд зазначає таке.
За змістом ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Зазначене кореспондується з п. 3 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735, згідно з яким поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Відповідно до п. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМ України 17.12.2008 № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, при цьому огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів - у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 4 Порядку).
Під час розгляду адмінматеріалів суд установив, що, встановивши особу водія, працівники поліції провели його огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події з дотриманням встановленої процедури та пред`явили результатат огляду (1,63 проміле). З отриманим результатом ОСОБА_1 не погодилася, а відтак їй підставно було запропоновано пройти огляд на факт вживання алкоголю у найближчому лікувальному закладі, що відповідає вимогам ч. 3, 4, 6 ст. 266 КУпАП, якими передбачено, що у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з вимогами Розліду ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, огляд водія транспортного засобу на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я проводиться у присутності поліцейського в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря — фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне вдосконалення за відповідною програмою згідно із законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду. Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.
З переглянутих у судовому засіданні відеозаписів, суд установив, що в лікувальному закладі ОСОБА_1 в межах двох годин з моменту встановлення підстав пройшла огляд на факт вживання алкогольних напоїав, за результатами якого складено відповідний висоновк про те, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння. 
Як визначено в п 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частина 2 статті 130 КУпАП встановлює відповідальність за повторне протягом року вчинення будь - якого з порушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні знайшло своє підтвердження те, що ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у зазначені у протоколі час і місці у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено належними доказами. Після встановлення даного факту особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено суть поставленого у провину правопорушення, надано можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, та взяти участь у складенні документів на місці події, тому суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, уважає такі допустимими, а їх сукупність достатньою для того, щоб покласти в основу цієї постанови щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених вище обставин.
Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП, оскільки вона повторно протягом року вчинила порушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 , суд ураховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею правопорушення та її особу.
Обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке вiдповiдало вчиненому нею правопорушенню та її особі, в межах санкції ч. 2 ст. 130 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.
Водночас суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про належність транспортного засобу "Mitsubishi Outlander", реєстраційний номер НОМЕР_2 , на праві власності саме ОСОБА_1 , навпаки у схемі ДТП вказано його власником ОСОБА_10 (а.с. 34), тому суд уважає за необхідне не застосовувати до правопорушниці додаткове стягнення у виді оплатного вилучення транспортного засобу.
Суд ураховує, що ч. 3 ст. 30 КУпАП передбачено, що якщо особою, позбавленою права керування транспортним засобом, до закінчення строку дії такого стягнення вчинено нове адміністративне правопорушення, за яке застосовано стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом, до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення приєднується невідбута частина стягнення. Загальний строк позбавлення права керування транспортним засобом може перевищувати гранично допустимий строк, передбачений частиною другою цієї статті.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. 
Із копії постанови Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07 травня 2026, яка набрала законної сили 01.06.2026 (а.с. 56-58), суд установив, що ОСОБА_1 було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років. На підставі ч. 3 ст. 30 КУпАП строк дії додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами визначено 5 місяців 28 днів (приєднано невідбуту частину стягнення згідно з постановою від 17.10.2025, за якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На момент розгляду даної справи невідбута частина стягнення у виді позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами становить 5 років 5 місяців 13 днів, яку, в силу вимог ч. 3 ст. 30 КУпАП та з урахуванням положень ч. 2 ст. 317-1 КУпАП, необхідно приєднати до стягнення за вчинення нового адміністративного правопорушення.
А відтак ОСОБА_1 слід остаточно визначити адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 років 5 місяців 13 днів без оплатного вилучення транспортного засобу.
Відповідно до ч. 1 ст. 317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Даючи оцінку наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд зазначає таке.
Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення особою Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.
Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).
Тобто, вказаною нормою встановлений вичерпний перелік об`єктів, спричинення пошкоджень яким внаслідок порушень Правил дорожнього руху, може потягти за собою адміністративну відповідальність за цією статтею.
З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи про адміністративне правопорушення суд установив, що у провину ОСОБА_1 поставлено порушення вимог п. 10.1 ПДР України, оскільки вона здійснила наїзд на пішохода, кваліфікувавши її дії за ст. 124 КУпАП. 
Однак, суд звертає увагу на те, що наїзд на пішохода або пішоходів та спричинення їм тілесних ушкоджень або спричинення іншої шкоди здоров`ю не передбачені вказаною вище нормою в якості наслідків порушень Правил дорожнього руху, а тому, з об`єктивної сторони, вони не можуть утворювати склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
У свою чергу суд не може перебирати на себе функції обвинувачення та виходити за межі обвинувачення, встановлюючи обставини, які не були вказані в обвинуваченні та явно погіршують становище обвинуваченого.
У своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
Зокрема, в рішенні у справі "Ващенко проти України" Європейський суд вказав, що "обвинувачення" для цілей пункту 1 статті 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру".
В рішенні у справі "Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що "обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення". Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.
В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що "деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення".
В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.
Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
З урахуванням вказаного, сутність пред`явленого обвинувачення повинна відповідати диспозиції статті закону, яким встановлено відповідальність за вчиненням правопорушення. Водночас, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, суд не може самостійно перебирати на себе "функції обвинувачення" і змінювати формулювання висунутого обвинувачення та відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.
На підставі викладеного та, беручи до уваги те, що у провину ОСОБА_1 поставлено наїзд на пішохода, якого було доставлено в медичний заклад, що не охоплюється диспозицією ст. 124 КУпАП, тому суд вважає, що в її діях відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення, а відтак справа відносно неї за ст. 124 КУпАП підлягає закриттю.
Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
V. Розподіл судових витрат:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
На підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", керуючись ст. 30, 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Остаточний строк дії додаткового адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 визначити відповідно до вимог ч. 3 ст. 30 Кодексу України про адміністративні правопорушення - 8 (вісім) років 5 (п`ять) місяців 13 (тринадцять) днів.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.
Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно з ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: С.М.Монташевич